Bez drátů na internet
Wi-Fi aneb Věrni "bezdrátu"
Najít dobré připojení k internetu je v České republice stále ještě problém. Nejrozšířenější vytáčené připojení prostřednictvím telefonní linky (a modemu) je velmi drahé, ADSL je kvůli politice Českého Telecomu (a potažmo vlády) také předražené, kabelová televize nemá všude pokrytí a internet přes mobil je všeobecně pomalejší. Mnoho uživatelů internetu, kteří požadují internet rychlý a za ceny, jež by je úplně neožebračily, přemýšlelo, jak tuto situaci vyřešit. A napadlo je využít stejně jako v zahraničí bezdrátových sítí Wi-Fi.

CO JE TO WI-FI?
Samotná zkratka Wi-Fi pochází z anglického výrazu Wireless Fidelity, což můžeme česky přeložit jako "bezdrátová věrnost", přičemž jde o narážku na pojem Hi-Fi neboli High Fidelity, kterým se označovala zvuková zařízení s velmi věrnou reprodukcí. Označení Wi-Fi je pouze komerční - jde o označení protokolu 802.11b, na jehož základě přenos probíhá. Jedná se o vysokorychlostní přenos v pásmu 2,4 GHz nebo 5 GHz. Tyto sítě jsou v České republice díky Generální licenci Českého telekomunikačního úřadu bezlicenční a za jejich používání se neplatí žádné poplatky. Hlavní výhodou Wi-Fi sítí je tedy vysoká přenosová rychlost (až 11 Mb/s) a také levný provoz těchto sítí.

JAK NA TO
Bezdrátové sítě Wi-Fi pracují na tzv. buňkovém efektu. To znamená, že jeden centrální přístupový bod vysílá signál, na jehož základě se zprostředkovává přístup k síti ostatním zařízením a ta v důsledku vytváří jakousi plástev. Prakticky se tedy jedná o to, že existuje jedno zařízení, které je klasicky připojeno k internetu (prostřednictvím nějaké širokopásmové technologie, většinou ADSL) a které tuto svoji konektivitu poskytuje i dalším zařízením a sdílí ji tak s nimi. Pro vybudování sítě Wi-Fi je tedy v první řadě třeba přístupový bod neboli Access Point. To je vysílač, který šíří signál prostřednictvím antény buď všesměrově, nebo pouze určitým směrem. Dosah tohoto signálu není nijak zvlášť velký - ve volném prostoru (tedy tam, kde nejsou žádné překážky) je to kolem půl kilometru, pakliže se pohybujete v zastavěném prostředí, je to kolem 100 až 150 metrů. Rychlost tohoto přenosu může být velmi vysoká. Jak již bylo řečeno, mezní (nejvyšší) rychlostí je rychlost až 11 Mb za sekundu, ta se však se vzdáleností od vysílače snižuje, přesto se jedná o rychlost v řádu stovek kB. Lokalita, kde vysílá přístupový bod signál a kde se lze tímto způsobem připojit k internetu, se nazývá hotspot.

JAK PŘIJÍMAT
Zařízení (počítač, notebook), které přijímá signál, musí mít odpovídající přijímač. Ten má v tomto případě podobu karty PCMCIA do notebooku nebo PCI Lan karty do osobního počítače. Speciální notebooky se dnes prodávají již s touto kartou zabudovanou a velké úspěchy slaví společnost Intel se svojí mobilní technologií Centrino. Do budoucna se počítá s velmi výrazným rozšířením této technologie - odhaduje se, že do roku 2010 by na světě mělo existovat kolem 2,5 miliardy zařízení, která tento druh připojení budou podporovat! Na to reagují výrobci hardwaru, takže vestavěné karty pro přijímání signálu by měly být do budoucna samozřejmostí.

WI-FI SÍTĚ
Bezdrátové Wi-Fi sítě můžeme rozdělit na sítě veřejné a soukromé. Sítě soukromé si vytváří skupina lidí pro vlastní potřebu a přístup do sítí poskytuje pouze jedincům, kteří jsou jí známí, případně pro ni představují nějakou výhodu, jako např. poskytování příspěvků pro budování sítě apod. Soukromé sítě jsou v zásadě neziskovou aktivitou a jedná se většinou o jedince, kteří jsou technicky nadaní a řeší tak svůj problém s připojením k internetu. U nás je typickým příkladem soukromých sítí sdružení CZFree.net, o kterém ještě bude řeč. Jedná se tedy o skupiny nadšenců, kteří ke svým aktivitám potřebují širokopásmový přístup k internetu a mají potřebné znalosti a schopnosti k vybudování sítě. Dále se soukromé Wi-Fi sítě budují v různých organizacích.

VEŘEJNÉ SÍTĚ
Veřejné sítě můžeme dále ještě rozlišit na sítě komerční a nekomerční. Se sítěmi nekomerčními (v tom smyslu, že za jejich používání neplatíte žádné poplatky) se setkáte většinou na letištích, na nádražích, v kavárnách a v hotelích. Pokud jste např. na cestách a jste zaměstnaný manažer, který cestuje s notebookem nebo s jiným mobilním zařízením, které je vybaveno pro příjem signálu, stačí síť vyhledat a okamžitě můžete "surfovat" po internetu a využívat všech jeho služeb. Připojení k internetu se v těchto místech většinou poskytuje z propagačních důvodů, jako další služba, která je navíc poskytována zdarma. Komerční Wi-Fi sítě fungují na stejné bázi jako poskytovatelé připojení pevného a z této služby profitují. Tedy v první řadě je třeba si službu objednat a zaplatit. Způsobů placení se nabízí hned několik - lze zaplatit např. prostřednictvím mobilní platby, zprávy SMS nebo kreditní karty.

JAK POZNAT HOTSPOT?
V každém případě však zůstává základní problém, a to jak poznat, že v dané oblasti je pokrytí signálem bezdrátového internetu. Jestliže by si uživatel nebyl jistý, zda je v dané lokalitě signál, pak by mu nezbylo nic jiného než otevřít notebook a "naslepo" vyhledávat, zda je v konkrétním místě dostupná síť a zda je možné se k ní připojit. To je pochopitelně velmi pracné a zdlouhavé. Na trhu jsou dokonce přívěsky ke klíčům, které dokáží odhalit, zda je v daném místě signál pro bezdrátový internet. Bohužel však již nejsou schopny odhalit, o jakou síť se jedná. Může totiž jít např. o soukromou síť nějaké organizace, která veřejné připojení neposkytuje, a ke které se tedy není možné připojit. Proto se v současné době zavádí jednotné označení míst, kde je možné se bezdrátově připojit k internetu. To má podobu nálepky s logem Wi-Fi zone, avšak zatím se toto označení ještě příliš nerozšířilo. Navíc nálepek např. na dveřích kaváren je mnoho a může se stát, že nálepku s logem Wi-Fi jednoduše přehlédnete. Otázka značení míst s přístupem k veřejným Wi-Fi sítím tedy zůstává v jednání a je jasné, že do budoucna bude nutné připravit jednotný systém. Další možností, jak zjistit, zda je na daném místě bezdrátové Wi-Fi připojení, je informovat se na speciálních internetových stránkách, jako je např. mezinárodní vyhledávač Wi-Fi sítí na adrese http://www.wi-fizone.org. Zde si vyberete zemi, ve které se chcete připojit, a dále stále přesněji specifikujete lokalitu. Výslednou nabídku si můžete stáhnout jako textový dokument nebo tabulku a vytisknout. Bohužel nikdy nemůžete mít naprostou jistotu, že ve vybrané lokalitě nejsou ještě další možnosti, protože nabídka hotspotů je vytvářena na základě dobrovolnosti.

Stav Wi-Fi v zemích českých
Technologie připojení k internetu prostřednictvím sítí Wi-Fi se u nás začala oproti civilizovanému světu rozvíjet poněkud později, ale zdá se, že v současné době u nás nastává její "boom". Není se čemu divit - kvalitní internetové připojení zde není samozřejmostí, a tak bylo nutné poohlédnout se jinde.

WI- FI NA INVEXU
Tomuto způsobu připojení byl na zatím posledním veletrhu Invex dokonce zasvěcen celý pavilon. Hlavní prezentaci zde měla společnost Intel, která představovala mobilní řešení Intel Centrino. V tomto pavilonu bylo možné se zcela zdarma (ale bohužel ne zcela spolehlivě) připojit k internetu prostřednictvím Wi-Fi sítě a dozvědět se vše potřebné o těchto sítích. Pavilon slavnostně otvíral ministr informatiky Vladimír Mlynář, který přiznal, že je sám k internetu prostřednictvím Wi-Fi připojen a že této technologii prorokuje velkou budoucnost. Za současného vývoje situace mu ovšem musíme dát za pravdu - rok 2003 je označován jako rok Wi-Fi, vždyť počet tzv. přístupových bodů neboli hotspotů, a to jak veřejných, tak domácích, neustále roste.

VEŘEJNÉ WI-FI SÍTĚ
Zatímco síť domácích uživatelů se postupně rozrůstala, systém veřejného připojení k internetu tímto způsobem byl donedávna ještě v plenkách. Naštěstí se i v tomto segmentu začíná něco "dít". Wi-Fi síť byla totiž prvotně koncipována jako mobilní řešení - tzn. že se lze připojit k internetu kdekoliv, kde je patřičný signál, pakliže máte nějaké mobilní zařízení (notebook, PDA), které je vybaveno kartou pro přístup do sítě. To je velmi praktické - představte si, že jedete na cesty a můžete se např. při čekání na vlak nebo letadlo pohodlně připojit k internetu. Veřejné přístupové body vznikají hlavně v kavárnách, v hotelích a na letištích a jejich počet ve světě roste ročně o 86 procent. V těchto místech je často připojení k internetu bezplatné, a to za účelem "zatraktivnění" tohoto místa pro zákazníky. I u nás je v současné době těchto míst již několik. Avšak dlouho nebylo možné připojit se běžně na ulici za určitý poplatek - tedy nefungoval projekt veřejných komerčních Wi-Fi sítí. Společnost Widenet však nedávno přišla s nabídkou komerčního připojení pro domácnosti, firmy a uživatele na ulicích. Představila několik svých programů, kdy je toto připojení nabízeno za určitý poplatek. Tento poplatek se může platit několika způsoby - zprávou SMS, převodem na účet nebo kreditní kartou prostřednictvím internetu. Bohužel pokrytí společnosti Widenet se zatím soustřeďuje na Prahu a okolí (v nabídce je ještě Kladno a okolí), do budoucnosti však firma slibuje rozšíření sítě.

ČESKÝ TELECOM
Se zajímavou nabídkou přišel také Český Telecom. Ten se kupodivu rozhodl spustit pilotní projekt veřejného bezdrátového přístupu k internetu. V rámci tohoto projektu vybudoval několik desítek hotspotů, které zpřístupnil zdarma. Stačilo se pouze zaregistrovat na internetových stránkách Českého Telecomu. Tato akce byla v době, kdy jsme připravovali tento článek, stále aktuální. Připojit jste se mohli i na mnoha veřejných místech, a to v jídelnách KFC, u benzinových čerpadel Shell a např. v síti kaváren Star Cafe. To, zda je připojení v dané lokalitě možné, zjistíte z internetových stránek Českého Telecomu (adresu najdete na konci článku), kde je přesný seznam lokalit s pokrytím.

NABÍDKA HOTSPOTŮ
Bohužel ani u nás doposud neexistuje nějaké společné značení míst, kde je pokrytí přístupovými body. Takže máte na výběr ze dvou možností: buď si zapnout notebook nebo zařízení PDA a dát si vyhledat, zda je v blízkosti nějaká dostupná síť, nebo se podívat na internetové stránky poskytovatelů tohoto připojení. Společnost Intel však připravuje projekt standardizace těchto přístupových bodů. Do tohoto projektu hodlá vrhnout dokonce 150 milionů dolarů a prověřené body chce standardně označovat.

DOMÁCÍ NEZISKOVÉ PŘIPOJENÍ
Připojení domácích uživatelů (tedy uživatelů s pevnými přijímacími stanicemi) k Wi-Fi síti se děje hlavně na základě projektu CZfree.net. Na stránkách Chipu jste se již o něm mohli dočíst, takže vám pouze ve zkratce sdělíme, že se jedná o neziskovou aktivitu, kdy jednotliví uživatelé sdílejí prostřednictvím Wi-Fi sítě svou konektivitu do internetu (hlavně prostřednictvím služby ADSL). Jedná se většinou o fandy informačních technologií (velmi často studenty vysokých škol), kteří z nejrůznějších důvodů (opět velmi často kvůli možnosti hrát hry online) potřebovali širokopásmový přístup k internetu. Naprosto klíčové pro tento projekt jsou stránky www.czfree.net. Zde se setkávají jak uživatelé, kteří již Wi-fi síť provozují, tak uživatelé, kteří se teprve chtějí připojit, případně vybudovat přístupový bod a shánějí další uživatele ve své lokalitě, kteří mají stejný záměr. Na stránkách je totiž k dispozici speciální mapka, kde lze "zakreslit" jednak stávající místa, odkud je možno se připojit, jednak místa plánovaná spolu s kontaktem (e-mailová adresa a adresa WWW stránek) na sebe. Součástí nabídky hotspotů jsou také fotografie z místa, kde je umístěna anténa. To je velmi důležité, jelikož uživatel, který se chce k některému hotspotu připojit, na něj musí "vidět". Je však nutno přiznat, že provozovatelé těchto stránek se nechovají demokraticky, protože některá místa svévolně z mapy mažou, pokud se domnívají, že jde o ziskovou aktivitu. Každý provozovatel hotspotu (ačkoliv jsou tito provozovatelé z právního hlediska většinou pouze sdružením, a nemohou tedy generovat zisk) vám však potvrdí, že v současné době nemohou drobní poskytovatelé na Wi-Fi připojení nějak vydělat, jelikož veškeré příjmy jdou zatím pouze do provozu a vylepšování sítě.

BUDOUCNOST
Pokud i vy potřebujete přístup k širokopásmovému internetu v lokalitě, kde není možnost připojení ke kabelové televizi apod., nebo vám jiné možnosti připojení nevyhovují a zamlouval by se vám stálý přístup za zajímavé ceny (ty začínají již na částkách kolem pěti set korun za linku 64 kB/s s neomezeným přístupem), můžeme vám jenom doporučit se o tento způsob zajímat. Už z pozornosti, kterou na Wi-Fi soustřeďují velcí světoví operátoři, je jasné, že půjde o plnohodnotnou alternativu k ostatním způsobům internetového připojení.

Wi- Fi v zahraničí
Jak již bylo řečeno, na západ od našich hranic se Wi-Fi sítě začaly rozvíjet o něco dříve. Je tedy jistě zajímavé podívat se, na jakém stupni rozvoje jsou nyní, a podle toho zjistit předpokládaný stav v naší zemi za pár let. Pro ty, kteří cestují s notebookem, je jistě také žádoucí zjistit, kde mají možnost připojit se k internetu.

KDE V ZAHRANIČÍ HLEDAT HOTSPOT?
Podíváte-li se na tabulku s nejčastějšími místy výskytu hotspotů, zjistíte, že hlavně zpočátku byl jejich výskyt nejčastější na letištích a v hotelích, tedy všude tam, kde "hrozil" častý výskyt cestujících manažerů s notebooky v ruce. Dalším místem, kde se lze často k síti Wi-Fi připojit, jsou kavárny, restaurace a obchody. Např. velká síť kaváren Starbucks ve Spojených státech je proslulá právě tím, že se zde lze připojit takto k internetu. Takových míst je čím dál tím více. Mnoho firem nabízí svým návštěvám a lidem, kteří přicházejí na jednání, možnost připojit se pomocí notebooku nebo jiného mobilního zařízení k internetu také ve vstupních halách. Dále se lze často takto připojit v knihovnách a na nádražích. I v zahraničí vznikají tzv. komunitní sítě, podobně jako u nás síť CZFree.net, které budují počítačoví nadšenci a odborníci pro svoji potřebu.

KTERÉ STÁTY?
Je jasné, že situace ve světě se velmi liší. Jedničkou, co se rozvoje sítí Wi-Fi týče, jsou jednoznačně Spojené státy. Podle databáze Jiwire zde v současné době naleznete kolem 11 tisíc hotspotů. V USA také najdete několik tisíc komerčních hotspotů. Jejich největším provozovatelem je nadnárodní operátor T-Mobile, který jich provozuje přes dva tisíce - mimo jiné ve zmiňovaném řetězci kaváren Starbucks, v prodejnách knih Borders, v kopírovacích centrech Kinkos, ale také ve svých prodejnách. Americký telekomunikační operátor AT&T plánuje dokonce během tří let zprovoznit ve Spojených státech až 20 tisíc hotspotů! Až daleko za Spojenými státy je potom Velká Británie, kde byste měli najít kolem 2300 hotspotů. Zde je však třeba zmínit, že tato čísla nemusí být zcela přesná. Registrace v databázi je pochopitelně zcela dobrovolná a týká se hlavně těch, kteří vůbec stojí o to, aby se k nim někdo připojil a jejich sítě využil. Je tedy možné, že skutečná čísla budou ještě vyšší. Z dalších evropských zemí máte dobrou šanci připojit se k Wi-Fi také v Německu, kde najdete přes šest stovek hotspotů. Z asijských zemí se Wi-Fi rozvíjí tradičně v Japonsku a na Tcha-jwanu. Vedoucí úlohu má však Jižní Korea, kde bývalý monopolní telekomunikační operátor zprovoznil přes osm tisíc hotspotů a ve své expanzi chce i nadále pokračovat.

JAK NAJÍT HOTSPOT?
Vyhledání hotspotu je tradičně problém. Značení míst vpravdě není dokonalé, takže pokud nechcete náhodně zjišťovat možnosti připojení, nezbude vám než obhlédnout situaci v určité lokalitě na speciálních internetových stránkách - vyhledávačích hotspotů. Těch existuje hned několik. Doporučit vám můžeme např. stránky www.jiwire.com nebo www.wi-fizone.org, kde zadáte lokalitu, ve které se chcete připojit, a bude vám nabídnut dostupný hotspot. Takto je však třeba se informovat ještě předtím, než do dané lokality cestujete. Mnoho společností (jako ve Spojených státech třeba síť kaváren Starbucks nebo u nás prodejce elektroniky Datart) také své jméno v souvislosti s Wi-Fi připojením propaguje a veřejně deklaruje jeho podporu.

JAK ZAPLATIT
Jak již bylo zmíněno, veřejné Wi-Fi sítě (tedy ty, kam má za určitých podmínek přístup kdokoliv) můžeme rozdělit na komerční a nekomerční. Za nekomerční sítě (v kavárnách, prodejnách) platit nemusíte, protože připojení k Wi-Fi je poskytováno k zatraktivnění jistého místa, takže se připojíte bez problémů. Horší to je již u komerčních sítí. Zde poskytují připojení do Wi-Fi sítě komerční firmy a za jejich služby je nutno logicky zaplatit. Tyto ceny však celosvětově neustále klesají. Pořídit si lze buďto krátkodobé připojení (to je vhodné pro cestující byznysmeny), nebo připojení dlouhodobé, které uvítají ti, kteří se v určité lokalitě připojují k internetu velmi často nebo se připojují v několika lokalitách, kde provozuje sítě Wi-Fi určitý operátor. Krátkodobé připojení se hradí třeba prostřednictvím různých kuponů, podobně jako v případě předplacených služeb GSM, kde uživatel najde přihlašovací jméno a heslo, po jehož zadání začíná běžet doba vyznačená na kuponu. Pravidelní uživatelé budou spíše platit měsíční paušál, v rámci kterého se mohou u vybraného operátora připojit kdykoliv a kdekoliv. Měsíční paušál totiž obvykle stojí přibližně dvoj- až trojnásobek ceny denního připojení, takže se lidem vyplatí - zvláště pokud se pohybují na místech, kde hotspoty jejich operátora jsou. Je třeba také zvážit, kterého operátora zvolit. Nejvýhodnější bude ten, který provozuje nejvíce hotspotů nebo je provozuje v určité konkrétní lokalitě. Velmi expanzivním nadnárodním poskytovatelem hotspotu je např. mobilní operátor T-Mobile, který je poskytuje po celém světě. Skutečné ceny za měsíční neomezené připojení se velmi liší. Zatímco podle průzkumu firmy Planet Wireless se ve Spojených státech pohybují poplatky průměrně kolem 40 USD, v Evropě je tato cena mnohem vyšší - a to přes 110 USD. V Japonsku a v Jižní Koreji jsou tyto poplatky ještě nižší - kolem 17 USD. Je tedy jasně vidět, že všude tam, kde je hotspotů větší množství, fungují klasické ekonomické zákony a cena se snižuje.

VYHLÍDKY
Jak můžete vidět z našich tabulek, počet hotspotů rychle roste (v současné době by jich mělo být kolem 70 tisíc) a je jasné, že do budoucna bude tato dynamika ještě výraznější. Co však roste ještě rychleji, je počet uživatelů tohoto připojení. Dnes by se k Wi-Fi sítím mělo připojovat kolem 10 milionů uživatelů, avšak během tohoto roku by se tento počet měl dokonce ztrojnásobit! Připojení přes Wi-Fi má tedy ve světě zelenou a nás může těšit, že Česká republika za světem příliš nezaostává.

Michaela Kadlecová, autor@chip.cz

INFO
VÝHODY MOBILNOSTI
Úplně původně se Wi-Fi čili bezdrátové sítě budovaly jako propojení místních LAN sítí všude tam, kde z různých důvodů nebylo možné vést kabely. Tedy například v budovách, které podléhaly státní památkové péči. Budování bezdrátových sítí zde bylo velmi výhodné, protože připojit se k místní síti bylo možné i z mobilních zařízení (tedy např. z notebooků a z kapesních počítačů PDA), a to kdekoliv, kde byl dosah vysílače. V praxi jste tedy mohli chodit po kancelářích např. s notebookem a mít stále přístup k firemním sítím, aniž byste se připojovali kabely do síťových zásuvek.

CENTRINO
Centrino je označení technologie stojící na třech pilířích: na procesoru Intel Pentium M, na čipové sadě Intel 855 a na bezdrátovém adaptéru Intel PRO/Wireless (podle standardu 802.11). Technologie je zaměřena především na zvýšení mobility, a to jak přidáním bezdrátové technologie, tak i prodloužením výdrže na akumulátory.

CO JE TŘEBA?
Budete- li se chtít připojit k Wi-Fi síti doma, budete ze začátku nuceni investovat nezanedbatelnou částku do hardwaru. Největší náklady podstoupíte ovšem v případě, když budete chtít Wi-Fi síť začít budovat sami. V tomto případě musíte zakoupit tzv. Access Point neboli přístupový bod. Ten nejlevnější vás přijde tři až šest tisíc. Neobejdete se také bez speciální antény. Ta může být několikasměrová nebo pouze jednosměrová. Za nejlevnější jednosměrovou anténu zaplatíte kolem 2500 korun. Anténu si však můžete postavit, pokud jste technicky zdatnější, sami, případně se zúčastnit některého kurzu, které se běžně pořádají. I absolvování tohoto kurzu vás však přijde na nemalé peníze. Dále je třeba zakoupit různé propojovací kabely a konektory v řádu několika stokorun. Pokud se budete k někomu pouze připojovat, vystačíte si s kartou do počítače, případně do notebooku. Za tu zaplatíte od jednoho tisíce výše.

KDE ZJISTÍTE NABÍDKU HOTSPOTŮ
Nejlepším způsobem, jak zjistit, zda je v určitém místě pokrytí, je poohlédnout se na internetových stránkách poskytovatele. Zda je v pokrytí i ve vaší lokalitě, se dozvíte na následujících stránkách:
http://www.widenet.cz/hifi_mapa.php
http://www.telecom.cz/wifi/lokality.php
http://t-mobile.cz/cms/c.asp?z=1433&w=1
http://www.czfree.net

KDE HLEDAT INFORMACE O WI-FI
http://www.weca.net - Oficiální stránky Wi-Fi Alliance, kde najdete vše podstatné, průzkumy, analýzy.
http://www.jiwire.com - Vyhledávač hotspotů po celém světě.
http://www.wi-fizone.org - Vyhledávač Wi-Fi Alliance.

odhady počtu hotspotů podle typu umístění	
 	2000	2001	2002	2003	2004	
letiště	85	152	292	378	423	
hotely	569	2.274	11.687	22.021	23.663	
restaurace a obchody	474	11.109	50.287	82.149	85.567	
sídla firem	84	624	1.762	3.708	5.413	
nádraží a přístavy	0	88	623	2.143	3.887	
komunitní sítě	2	266	5.637	20.561	30.659	
jiné	0	240	790	1.526	2.156	
celkem	1.214	14.753	71.078	132.486	151.768	

počet uživatelů WiFi hotspotů (v miliónech)	
 	2001	2002	2003	2004	2005	2006	2007	
Severní Amerika	1,6	4,7	13,1	17,5	20,3	21,5	22,6	
Evropa	0,2	1,7	7	12,3	15,7	18,2	20,3	
Asie/Pacifik	0,6	2,7	9,8	16,6	21,6	25,6	28,6	
zbytek světa	0,1	0,2	0,7	2,2	2,8	3,2	3,8	
celkem	2,5	9,3	30,5	48,5	60,4	68,5	75,3	
zdroj: Gartner Public Wireless LAN Hot Spots