Názory a komentáře
Atak
Možná jste také zaznamenali, že poslední týden v lednu se vaše e-mailová schránka velmi rychle zaplňovala. Příčinou toho byly nové agresivní viry, které se se značnou rychlostí rozmnožily.

Nová produkce výrobců virů nese název MyDoom a dokázala pěkně zamotat hlavu nejen uživatelům internetu, ale i firmám, které se zabývají antivirovou problematikou a ochranou dat. Výsledkem toho bylo, že některé z nich posílaly aktualizaci virové databáze několikrát denně, protože červ MyDoom se několikrát změnil. Hovoří se dokonce o tom, že tento nový červ překonal "úspěch" viru Sobig.F a stal se nejagresivnějším virem všech dob. Jeho projevy budeme na svých počítačích pociťovat ještě dlouho.

CÍLE SE ZMĚNILY
Je zajímavé sledovat, jak se viry vlastně s časem mění. Cíle útoků se změnily - od útoků na samotný počítač a data v něm uložená se přešlo k útoku na internet. Vzpomínám si na první viry, které tvrdě útočily na pevný disk počítače, i na šuškandu o virech, které přepínáním rozlišení videokarty dokázaly zničit monitor či které mazaly náhodné soubory. Jejich šíření bylo založeno především na nelegálním šíření programů, protože viry se stávaly apendixem spustitelných souborů, některé se dokonce dokázaly maskovat a ukrýt se kdekoli v nich. Byla to třída. Jak říká Petr Odehnal z Grisoftu, tehdy to ještě bylo o programátorství. Šlo o programy v assembleru, s vysokou účinností, chytře promyšlené, neustále hledající cesty, jak obejít ne příliš dokonalý operační systém MS-DOS od Microsoftu.
Vzpomínám si i na speciality, jakými byly různé druhy manuálních virů typu "balkánského viru": "Přicházím z chudé země, kde ještě počítače nenabyly takového rozšíření jako jinde. Smaž si libovolný soubor ze svého počítače (agresivnější forma nabádala k naformátování disku C) a pošli mne dál." Takový virus vzbudil spíše úsměv na tváři, nijak ale neškodil, když nepočítám několik sekund, které jste mu věnovali.

V CENTRU ZÁJMU JE INTERNET
Celá věc se začala měnit s příchodem Windows a s nástupem zájmu lidí o internet. Viry se začaly měnit, respektive začal se měnit úhel pohledu jejich tvůrců. Z virů se stali červi, kteří nenapadají soubory, ale dokážou udělat pěknou rotyku na internetu. A červu MyDoom se to povedlo dokonale. Základem všeho dění je čím dál víc spoléhání se na nepozornost obsluhy počítačů a zpočátku i zvědavost, kterou vzbudí třeba soubor, v jehož názvu se objeví jméno ruské tenisové krásky Anny Kurnikovové. Kdo by odolal? Klik - lup, a místo krásky jste měli na několik dlouhých hodin co dělat.
Nejinak je tomu i dnes - a tím se opět vracím k aktuálnímu stavu. Používáte-li Microsoft Exchange Server, jistě víte, že blokuje příchozí spustitelné soubory a nepustí je do vašeho e-mailového klienta. Tím se ale zmenšil operační prostor pro zasílání souborů známým. A tak se transport přestěhoval do krabiček s názvem ZIP. Dlouho byl klid, až najednou někdo dokázal využít i tohoto typu souboru k přenosu činnosti ukryté v programu, která dokáže zahltit internet nebo firemní intranety a ještě otevřít váš počítač na prohlídku zvenčí.
Vzpomínám si na předloňskou přednášku Eugena Kasperského, jednoho z guru v oblasti ochrany proti virům, na antivirovém semináři pořádaném naším vydavatelstvím v Brně na Invexu. Přítomným sdělil holou pravdu: "Ochrana proti virům není nikdy stoprocentní. Pokud budou počítače na internetu, nikdy se stoprocentně neochráníte. Jedinou šancí, jak to udělat, je odpojit počítač od internetu." Ano, je to tak. 100 % virů k nám dnes přichází internetem. Bránit se sice můžeme, ale vždy vzniká prodleva mezi útokem viru a vytvořením účinné antivirové ochrany. Odpojit počítač od internetu je asi zlotřilost, protože si tím okamžitě uzavíráme okno do světa. A mimo jiné si uzavíráme i možnost bojovat proti virům a červům: nemůžeme si nechat poslat poslední aktualizace virových znalostních databází, prostřednictvím kterých dávají bojovníci proti virům svým ochranným řešením instalovaným v našem počítači vědět, na co se mají koukat a jaké zloduchy lovit.

VÝZNAMNÁ ROLE OPERAČNÍHO SYSTÉMU
Je jasné, že do velkého si kdekdo rád kopne - a tak se především Microsoft stává obětním beránkem virové kampaně. Ostatně penetrace jeho operačního systému je podhoubím, které láká tvůrce virů být stále aktivnější, když linuxová komunita si tiše obhospodařuje svého favorita a nepokouší jeho ostatní uživatele. Slovy Petra Odehnala řečeno: "Dneska se do toho hrabe každý." A Eda Kučera ze společnosti Alwil Software má také svůj názor, prezentovaný už před čtyřmi lety na antivirové konferenci v Českých Budějovicích: "Díky existenci Visual Basicu a možnosti psát makra třeba do DOC souborů dochází ke zvýšení zájmu lidí ukázat, že i já umím napsat virus." Doba dává oběma za pravdu. Viry a virové infiltrace jsou stále více user friendly na straně jejich tvůrců. Bohudík ale spousta virů se nedokáže sama aktivovat, takže podle Pavla Baudiše (Alwil Software) by mnohdy bylo ještě nutné poslat návod na to, jak takový virus spustit. Je to ovšem kolébání, protože na desítky "debilních" virů pak přijde opravdu jeden, který dokáže s internetem a počítači pěkně zahýbat.

JSEM VELKÝ
Microsoft si je vědom toho, že práce jeho programátorů není stoprocentní, proto čas od času najdete informace o tom, kdy a jakou záplatu máte kam nainstalovat, aby se vám někdo nemohl hrabat v počítači (back door viry). A nastolil slovy Billa Gatese novou politiku, kdy chce dodávat komplexní řešení na ochranu vašich dat. Zazněla tu silná slova o tom, že by CD se záplatami měly být volně loženy v prodejnách počítačů, šířeny prostřednictvím časopisů, jako je třeba Chip, ale jak se zdá, zatím "skutek utek".
A tak jediným hmatatelným řešením, především v boji proti spamu, což je také takové zvláštní virové šílenství, je existence MS Outlooku 2003, který dokáže selektovat přišlou poštu do sekce nevyžádaných e-mailů. Z mé zkušenosti to pracuje tak s 90% účinností, protože někdy se tam ocitnou i e-maily zaslané od našich přátel...
Spamová ochrana prakticky neexistuje, protože průchodnost virů a spamů buď neomezí vůbec, nebo pohltí vše - tedy i to, co by projít mělo. A tak budeme čekat na to, jak se k celé kauze postaví Microsoft, protože s nárůstem počtu "opravdových" uživatelů (dříve, v programátorských dobách, se jim říkalo pojídači koláčů, vzpomínáte?) by mělo dojít k tvorbě a představení komplexního řešení. Navíc zcela user-friendly, takový uživatel většinou vůbec netuší, co na něj čeká. Cosi se rýsuje - měl by to být další operační systém s kódovým označením Longhorn (Windows 2006), který ale bude s největší pravděpodobností stavěn i s ohledem na to, aby na něm spouštěné aplikace přinášely "čmrdlíky" jejich tvůrcům. Ale budeme muset ještě tak dva tři roky počkat. Co dělat do té doby?

INSTALOVAT ANTIVIRY - ANO, ČI NE?
Mé zkušenosti zcela jasně doporučují ano, nasadit antivirovou ochranu. Účinnost zachycení infiltrací se blíží k 95 % - z výše uvedených důvodů, kdy tvůrci mají před AV firmami vždy náskok. Má to ale i své stinné stránky - činnost počítače se zpomalí, v některých případech až na polovinu, protože zprávy jsou testovány nejprve na obsah a poté je dáno svolení přebrat e-mailové zprávy do klienta na počítači. Jako výhodné se zdá nasadit u větších firem řešení přímo na serveru - vy pak nepřicházíte o výkon počítače a za ochranu je (alibisticky) zodpovědný někdo jiný: bývá jím správce serveru nebo člověk odpovědný za nasazení IT ve firmě (ruku na srdce, kolik jich je v této zemi?). Něco podobného dělají i správci portálů, kteří spravují tisíce adres uživatelů internetu. Ale stoprocentně se na to spolehnout nedá...
Díky komplexně propracované ochranné politice firmy (spamy a virové infiltrace) se dá ušetřit dost času i nervů. A tak bych chtěl opět přilákat zájemce na seminář Security 2004, který se bude konat 6. dubna 2004 v hotelu Angel´s na Smíchově. Naše vydavatelství bude mediálním partnerem pořadatele, firmy AEC. Na jejích stránkách (www.aec.cz) pak najdete i registrační formuláře. A nebojte, bude i veselo, o to se určitě postarají hvězdy, jako je Petr Odehnal, Pavel Baudiš nebo oba Tomášové z AEC (kdo uhodne jejich příjmení, dostává ode mne tričko, mám jich ale jen pět, takže vyhrává ten nejrychlejší - pište na mou e-mailovou adresu).
A douška na konec. Stále píšeme o tom, jak vypalovat na CD a DVD. Zkuste si zvyknout na to, že si svá data, na kterých vám záleží, občas (jednou týdně) uložíte třeba na CD-RW. Situace ukazuje, že to není až tak od věci. Programy si vždycky z originálních disket (jak pevně doufám!) nainstalujete znovu, znovu si vytvoříte slovník výjimek, ale data jsou produktem vaší mysli a nikdo vám je nevrátí. Stejně jako čas, kterého je jakoby stále méně. Ušetřete si čas tím, že věnujete čas na případnou záchranu svého času!

Milan Loucký, milan.loucky@vogel.cz