Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server

Microsoft® Transaction Server (MTS) je systém zpracování transakcí založený na komponentách, určený pro vývoj, šíření a správu vysoce výkonných, škálovatelných a robustních serverových aplikací v podnikových sítích a v sítích Internet a intranet. Server MTS definuje programovací model pro vývoj distribuovaných aplikací založených na komponentách. Poskytuje také infrastrukturu run-time a grafický nástroj pro šíření a správu těchto aplikací.

V této části je uveden přehled nových funkcí serveru MTS, stručný přehled dokumentace a glosář termínů. Obsah této části:

•	Co je nového v serveru MTS

•	Přehled dokumentace k serveru MTS

•	Glosář serveru MTS

•	Nástroje serveru MTS

•	Časté otázky o serveru MTS


Co je nového v serveru MTS

Microsoft Transaction Server (MTS) verze 2.0 obsahuje mnoho nových funkcí, které usnadňují šíření robustních a škálovatelných aplikací pro síť Internet a intranet. Tato část poskytuje souhrn nových funkcí serveru MTS.

Úplná integrace se serverem Internet Information Server (IIS) verze 4.0

Server MTS 2.0 je těsně integrován se serverem IIS 4.0 a vytváří tak nejlepší platformu pro obchodní aplikace v síti WWW. Mezi nové funkce z integrace serverů MTS a IIS patří:

•	Transakční stránky Active Server Pages

Skripty na stránkách Active Server Pages mohou být nyní spouštěny v rámci transakcí řízených serverem MTS. Tím je ochrana transakcí serveru MTS rozšířena i na celé aplikace pro síť WWW.

•	Ochrana proti selhání pro aplikace serveru IIS

Aplikace pro síť WWW serveru IIS mohou být nyní spouštěny v rámci svého vlastního balíčku serveru MTS, který jim poskytuje izolaci procesu a ochranu proti selhání.

•	Transakční události

Vývojáři mohou do skriptů na stránkách Active Server Pages vkládat příkazy umožňující úpravy odpovědi aplikace pro síť WWW založené na výsledku transakce.

•	Kontext objektu pro předdefinované objekty serveru IIS

Mechanizmus kontextu objektu serveru MTS, který pro vývojáře aplikací snižuje složitost sledování uživatelských informací o stavu, nyní může sledovat informace o stavu spravované předdefinovanými objekty serveru IIS. Tím je jednoduchost modelu programování serveru MTS dostupná i pro vývojáře pro síť WWW.

•	Společná instalace a správa

Servery MTS a IIS nyní sdílejí společnou instalaci a konzolu pro správu. Tím je zjednodušeno šíření a správa obchodních aplikací v síti WWW.

Podpora transakčního protokolu XA včetně nativní podpory pro databáze Oracle

•	Server MTS 2.0 podporuje transakční protokol XA, což umožňuje aplikacím serveru MTS pracovat s databázemi IBM DB2, Informix a s dalšími databázemi kompatibilními s protokolem XA, které jsou spouštěny v systému Windows NT Server a v operačních systémech, které nejsou od společnosti Microsoft (včetně verzí operačního systému UNIX), prostřednictvím rozhraní ODBC.

•	Dodavatelé databází kompatibilních s protokolem XA nyní testují, zda jsou jejich ovladače ODBC schopny pomocí protokolu XA spolupracovat se serverem MTS 2.0. Pokud vyžadujete další informace, obraťte se na svého dodavatele databází.

•	Server MTS 2.0 obsahuje aktualizaci ovladače Microsoft ODBC pro  Oracle, který umožňuje aplikacím serveru MTS přímou správu transakcí pomocí databáze Oracle verze 7.3 nebo vyšší prostřednictvím rozhraní ODBC.

Podpora operačních systémů

Server MTS 2.0 lze použít s operačním systémem Windows NT verze 4.0 či pozdější i Windows 98. Podpora serveru MTS pro operační systémy společnosti Microsoft umožňuje organizacím šířit samostatné verze svých aplikací pro server MTS.

•	Systém Windows 98 lze používat jako platformu pro vývoj komponent serveru MTS před jejich nasazením na serveru se systémem Windows NT. Počítač se systémem Windows 98 lze také použít jako klienta pro správu aplikace serveru MTS spouštěné v systému Windows NT. Server MTS navíc poskytuje prostředí run-time pro Personal Web Server (PWS), který je spouštěn v systému Windows 98.

•	Vzhledem k rozdílům mezi systémy Windows NT a Windows 98 nepodporuje server MTS v systému Windows 98 zabezpečení na základě rolí serveru MTS a serveru Microsoft Cluster Server. Server MTS spuštěný v počítači se systémem Windows 98 nelze vzdáleně spravovat z počítače se systémem Windows NT nebo Windows 98. Také ukázky v jazyce Microsoft Visual Basic Scripting Edition (VBScript), které demonstrují způsob automatizace správy serveru MTS, nejsou instalovány se serverem MTS v počítačích se systémem Windows 98.

Podpora serveru Microsoft Cluster Server

Server MTS 2.0 podporuje Microsoft Cluster Server (MSCS), což umožňuje automatické přepojení balíčků serveru MTS v clusteru při selhání. Automatické přepojení při selhání umožňuje vysokou dostupnost aplikací serveru MTS.

Podpora transakcí CICS a IMS prostřednictvím LU 6.2 Sync Level 2

Server MTS 2.0 umožňuje organizacím šířit aplikace serveru MTS, které podporují transakce CICS a IMS na platformě MVS. Server MTS nabízí úplnou podporu produktu COM Transaction Integrator (COMTI) - komponenty serveru SNA, která umožňuje spolupráci mezi serverem MTS a  systémy CICS/MVS a IMS/MVS.

Rozšíření pro správu

Server MTS 2.0 poskytuje rozšíření pro správu, která usnadňují šíření a správu balíčků serveru MTS, mimo jiné následující:

•	Modul snap-in aplikace MTS Explorer

Aplikace MTS Explorer je nyní modulem snap-in konzoly Microsoft Management Console (MMC). Balíčky serveru MTS můžete spravovat ze stejné konzoly pro správu jako ostatní produkty, například server IIS. Další informace o konzole MMC a používání modulů snap-in naleznete v dokumentaci ke konzole MMC. Nezapomeňte, že balíčky se vzdálenou správou na počítači se serverem MTS 1.x nelze ukončovat jednotlivě.

•	Ukončení jednotlivých serverových procesů

V serveru MTS 2.0 můžete ukončit jednotlivé balíčky aplikace MTS Explorer bez potřeby ukončení procesu serveru MTS. Ukončení balíčku ukončí serverový proces dané aplikace.

•	Zlepšené nastavení aktivace balíčků

V serveru MTS 2.0 je aktivace nastavována pouze na úrovni balíčků. Server MTS již neumožňuje kombinaci aktivace pro komponenty v balíčku. Navíc balíček nemůžete spouštět při nastavení vzdálené aktivace. Balíčky jsou nastaveny na serveru (místní aktivace komponent) nebo v knihovně (aktivace komponent v procesu volajícího klienta).

Balíčky serveru MTS 1.0 obsahující vnitroprocesové komponenty budou při instalaci serveru MTS 2.0 automaticky aktualizovány na knihovní balíčky. Balíčky serveru MTS 1.0 obsahující komponenty, které jsou všechny nastaveny pro místní aktivaci, budou automaticky aktualizovány na serverové balíčky. Balíčky serveru MTS 1.0 s kombinovaným nastavením aktivace komponent je třeba ručně nakonfigurovat jako knihovní nebo serverové balíčky.

•	Možnost vícenásobného výběru při aktualizaci vlastností

V aplikaci MTS Explorer můžete vybrat a upravovat vlastnosti více položek současně.

•	Přesun komponent mezi balíčky

Komponenty můžete přetažením přesouvat z jednoho balíčku do druhého.

Rozšíření pro programování

Server MTS 2.0 usnadňuje sestavení aplikací serveru MTS pomocí rozšíření pro programování, mimo jiné následujících:

•	Nové a aktualizované ukázkové aplikace serveru MTS

Vedle aktualizované aplikace Sample Bank nyní server MTS nabízí dvě nové ukázkové aplikace. Ukázková aplikace Tic-Tac-Toe je jednoduchá hra pro více hráčů, která demonstruje netransakční komponenty spravující sdílený stav. Ukázky skriptů pro správu demonstrují způsob použití objektů pro správu použitelných ve skriptech k automatizaci procedur v aplikaci Explorer ve skriptu prostředí Windows® Scripting Host.

•	Objekty pro správu použitelné ve skriptech

Pomocí objektů pro správu použitelných ve skriptech můžete automatizovat šíření a správu balíčků v aplikaci MTS Explorer. Postupy správy, jako například instalace balíčku pomocí jednoduchého skriptu, můžete automatizovat pomocí jazyka kompatibilního s automatizací.

•	Dokumentace pro návrh a implementaci aplikací serveru MTS

Příručka pro programátora serveru MTS MTS Programmer’s Guide poskytuje rady týkající se návrhu a implementace při vytváření aplikací serveru MTS. Obsahuje témata od zavádění obchodní logiky v komponentách po diagnostikování a odstraňování problémů.

Další informace naleznete v částech

Přehled Příručky správce, Přehled a pojmy serveru MTS


Přehled dokumentace k serveru MTS

Microsoft Transaction Server (MTS) obsahuje dokumentaci, která vám pomůže se naučit, jak navrhovat, sestavovat, šířit a spravovat aplikace serveru MTS.

Kapitola	Popis
Nastavení serveru MTS	Popisuje způsob nastavení serveru MTS a jeho komponent, včetně instrukcí pro přístup k databázím Oracle z aplikace serveru MTS a instalace ukázkových aplikací serveru MTS.
Začínáme se serverem MTS	Poskytuje přehled nových funkcí serveru MTS, stručný přehled dokumentace a glosář s termíny.
Stručný přehled serveru MTS	Poskytuje přehled serveru MTS.
Příručka správce serveru MTS
Přehled Příručky správce serveru MTS	Popisuje různé způsoby použití aplikace MTS Explorer k šíření a správě aplikací a uvádí přehled grafického rozhraní aplikace MTS Explorer.
Vytvoření balíčků serveru MTS	Poskytuje dokumentaci orientovanou na úkoly spojené s vytvářením a sestavováním balíčků serveru MTS.
Distribuce balíčků serveru MTS	Poskytuje dokumentaci orientovanou na úkoly spojené s distribuováním balíčků serveru MTS.
Instalace balíčků serveru MTS	Poskytuje dokumentaci orientovanou na úkoly spojené s instalováním a konfigurováním balíčků serveru MTS.
Správa balíčků serveru MTS	Poskytuje dokumentaci orientovanou na úkoly spojené se správou a sledováním balíčků serveru MTS.
Správa transakcí serveru MTS	Popisuje distribuované transakce a správu transakcí pomocí aplikace MTS Explorer.
Automatizace správy serveru MTS	Poskytuje přehled, postupy a ukázkové kódy, které vysvětlují způsob použití objektů serveru MTS použitelných ve skriptech k automatizaci postupů v aplikaci MTS Explorer.
Příručka programátora serveru MTS (MTS Programmer's Guide)
Přehled a pojmy	Poskytuje přehled produktu a vysvětluje, jakým způsobem spolupracují jednotlivé komponenty produktu, a dále jakým způsobem plní server MTS potřeby vývojářů aplikací typu klient/server a správců systému. Navíc poskytuje podrobné vysvětlení způsobů programování komponent serveru MTS.
Sestavení aplikací pro server MTS	Poskytuje informace orientované na úkoly spojené s vývojem komponent ActiveX® pro server MTS.
Reference pro správce serveru MTS	Poskytuje reference pro využití objektů serveru MTS použitelných ve skriptech k automatizaci postupů v aplikaci MTS Explorer.
Reference serveru MTS	Poskytuje reference pro rozhraní pro programování aplikací (API) serveru MTS.


Nástroje serveru MTS

Server MTS poskytuje nástroje spustitelné z příkazového řádku, pomocí nichž můžete automatizovat určité úkoly v dávkovém souboru (nástroje jsou dostupné přímo z příkazového řádku).

Nástroje spustitelné z příkazového řádku

V následující tabulce je uveden stručný přehled nástrojů spustitelných z příkazového řádku, které jsou instalovány se serverem MTS.

Nástroj	Funkce
MTXSTOP.exe	Ukončí všechny procesy serveru MTS. Jde o verzi příkazu Ukončit serverové procesy z nabídky, která se zobrazí po klepnutí pravým tlačítkem myši na Tento počítač, pro příkazový řádek.
MTXTEST.exe	Testuje kód parametrů metod (marshaling) u komponenty mimo prostředí run-time serveru MTS.
MTXTSTOP.exe	Ukončí nástroj MTXTEST.exe.Tento nástroj je instalován pouze s instalační možností pro vyvíjení.
MTXREREG.exe	Obnoví všechny komponenty registrované v počítači. Jde o verzi příkazu Obnovit komponenty z nabídky, která se zobrazí po klepnutí pravým tlačítkem myši na vybraný balíček, pro příkazový řádek.
MTXREPL.exe	Replikuje server MTS. Je třeba, aby byl spuštěn hlavní i cílový počítač.
TestOracleXAConfig.Exe	Testuje konfiguraci databáze Oracle pro ověření distribuovaných transakcí, které zahrnují komponenty serveru MTS. Pokud tento nástroj selže, distribuované transakce nebudou s databázemi Oracle funkční.
Nástroje pro správu systému Windows NT

Systém Windows NT také poskytuje několik nástrojů, které lze použít ke správě aplikací serveru MTS. Pokud chcete tyto nástroje použít, klepněte na tlačítko Start, nastavte ukazatel myši na položku Programy a potom na položku Nástroje administrace (společné).

Nástroj		Funkce
	Prohlížeč událostí	V systému Windows NT je událost každá důležitá akce v systému nebo v programu, která vyžaduje, abyste byli upozorněni. Prohlížeč událostí vás upozorní nebo událost uloží do protokolu. Při diagnostikování problému v aplikaci serveru MTS nejdříve využijte Prohlížeč událostí.
	Sledování výkonu	Sledování výkonu je nástroj sloužící ke sledování výkonu vašeho nebo dalších počítačů v síti.
	Správce serverů	Správce serverů zobrazuje seznam pracovních stanic a serverů ve vaší doméně.
	Správce uživatelů pro domény	Správce uživatelů pro domény umožňuje vytvořit, odstranit nebo zakázat uživatelské účty v doméně. Můžete také nastavit zásady zabezpečení a přidat uživatelské účty do skupin.
	Diagnostika systému Windows NT	Diagnostika systému Windows NT zobrazuje informace o prostředcích počítače.
Upozornění   Většina nástrojů pro správu v systému Windows NT vyžaduje, abyste do počítače byli přihlášeni s privilegii správce.

Další informace naleznete v části

Přehled Příručky správce serveru MTS


Časté otázky o serveru MTS

Časté otázky o serveru Microsoft Transaction Server jsou umístěny na adrese http://www.microsoft.com/support/.


Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server

Microsoft Transaction Server (MTS) je systém zpracování transakcí založený na komponentách, určený pro vývoj, šíření a správu vysoce výkonných, škálovatelných a robustních serverových aplikací v podnikových sítích a v sítích Internet a intranet.

V následujících částech jsou představeny funkce serveru Microsoft Transaction Server:

•	Co je Microsoft Transaction Server?

•	Prostředí run-time serveru Microsoft Transaction Server

•	Microsoft Transaction Server Explorer

•	Rozhraní API serveru Microsoft Transaction Server

•	Ukázkové aplikace serveru Microsoft Transaction Server


Co je Microsoft Transaction Server?

Server MTS je systém zpracování transakcí založený na komponentách, určený pro vývoj, nasazování a správu robustních internetových a intranetových serverových aplikací. Navíc server MTS umožňuje vytvářet a spravovat aplikace serveru MTS s výkonným grafickým nástrojem (MTS Explorer).

Server MTS poskytuje následující funkce:

	Prostředí run-time serveru MTS.
	Aplikaci MTS Explorer, grafické uživatelské rozhraní pro nasazování a správu komponent aplikací.
	Rozhraní pro programování aplikací a řadiče prostředků, díky kterým jsou aplikace škálovatelné a robustní. Řadiče prostředků jsou službou, která spravuje netrvalý stav sdílení za komponenty aplikace v rámci procesu.
	Tři ukázkové aplikace, které demonstrují používání rozhraní pro programování aplikací (API) k vytváření komponent serveru MTS, a používání objektů pro správu použitelných ve skriptech k automatizaci procesů nasazování v aplikaci MTS Explorer.
Programovací model serveru MTS poskytuje rámec pro vývoj komponent, ve kterém je zahrnuta obchodní logika. Prostředí run-time serveru MTS je platforma střední vrstvy pro spouštění těchto komponent. Pomocí aplikace MTS Explorer můžete přihlašovat a spravovat komponenty, spouštěné v prostředí run-time serveru MTS.

Třívrstevný programovací model poskytuje vývojářům a správcům příležitost vyhnout se omezením dvouvrstevných aplikací klient/server. Umožňuje větší flexibilitu v zavádění a řízení třívrstevných aplikací, protože:

•	Třívrstevný model zdůrazňuje spíše logickou architekturu aplikací než fyzickou. Jakákoli služba může vyvolat jakoukoli jinou a může být umístěna kdekoli.

•	Tyto aplikace jsou distribuované, to znamená, že můžete spouštět správné komponenty na správných místech, přinášet výhody uživatelům a optimalizovat využívání sítě a počítačových zdrojů.

Další informace naleznete v části:

Přehled dokumentace k serveru MTS


Prostředí run-time serveru Microsoft Transaction Server

Infrastruktura run-time serveru MTS usnadňuje vývoj, nasazování a správu aplikací, protože poskytuje vývojářům aplikací a správcům systémů komplexní, ale jednoduchou sadu systémových služeb, mezi které patří:

•	Distribuované transakce. Transakce je pracovní jednotka prováděná jako atomická operace - to znamená, že operace se zdaří nebo selže jako celek.

•	Automatická správa procesů a podprocesů.

•	Správa instance objektu.

•	Distribuovaná služba zabezpečení pro řízení tvorby a používání objektů.

•	Grafické rozhraní pro správu systému a řízení komponent.

Vývojáři aplikací využívají těchto systémových služeb, díky kterým jsou aplikace robustní a škálovatelné, a mohou se soustředit spíše na řešení obchodních problémů než na vývoj systémové infrastruktury.

Server MTS pracuje s jakýmkoli vývojářským nástrojem schopným produkovat knihovny DLL (dynamic-link libraries) technologie ActiveX. Vývojáři mohou pro vývoj aplikací serveru MTS používat například jazyk Microsoft Visual Basic, Microsoft Visual C++, Microsoft Visual J++ nebo jakýkoli jiný nástroj ActiveX.

Server MTS je určen k práci s různými správci prostředků včetně relačních databázových systémů, systémů souborů a systémů pro ukládání dokumentů. To umožňuje vývojářům a nezávislým prodejcům softwaru vybrat si ze široké nabídky správců prostředků, snadno používat dva nebo více správců prostředků v rámci jedné aplikace a zároveň využívat výhod místních nebo distribuovaných transakcí.

Další informace naleznete v části:

Přehled a pojmy serveru MTS


Microsoft Transaction Server Explorer

Aplikace MTS Explorer je grafické uživatelské rozhraní pro správu a nasazování komponent serveru MTS. Správci systému a sítě i vývojáři mohou aplikaci MTS Explorer používat ke správě, distribuci, instalaci, nasazování a testování balíčků. Vývojáři pomocí této aplikace sestavují komponenty do předem připravených balíčků, distribuují a testují komponenty v prostředí serveru MTS. Správci a vývojáři používají aplikaci Explorer také k instalaci, nasazování a udržování komponent a balíčků. Aplikace Explorer umožňuje navíc sledovat a řídit transakce pro transakční komponenty.

Hierarchie aplikace Explorer zobrazuje, jak jsou organizovány následující položky v prostředí run-time:

•	počítače,

•	balíčky,

•	komponenty,

•	role,

•	rozhraní,

•	metody.

Balíčky serveru MTS jsou nainstalovány na počítačích, obsahují komponenty a definují role. Komponenty v balíčku definují rozhraní a metody. Pro zobrazení informací o transakci a trasovací zprávě můžete použít speciální okna.

Následující diagram ukazuje způsob zobrazení hierarchie v levém podokně aplikace Explorer.

Okno vlastností můžete použít, chcete-li zobrazit vlastnosti komponent v balíčku (viz následující diagram) nebo zobrazit balíčky nainstalované na počítači.

Můžete také použít okno Statistika transakcí a zobrazit souhrnnou popisnou statistiku pro poslední transakce.

Navigace v aplikaci MTS Explorer

Okno aplikace MTS Explorer zobrazuje v levém podokně hierarchii a v pravém podokně obsah položky, na kterou jste klepli v levém podokně. Hierarchie je stromovitá struktura, která obsahuje složky a všechny položky, které můžete konfigurovat pomocí aplikace MTS Explorer.

Chcete-li procházet hierarchií aplikace MTS Explorer, můžete poklepáním na složku nebo položku v pravém podokně zobrazit její obsah. Tento obsah můžete zobrazit také klepnutím na složku nebo položku v levém podokně, které zobrazuje obsah v pravém podokně. Pokud chcete rozbalit jakoukoli položku v hierarchii, klepněte na znak plus (+) vedle ní a aplikace MTS Explorer zobrazí hierarchii této položky v levém podokně. Poklepáním na složku nebo položku v levém podokně také zobrazíte její obsah v pravém podokně, takže můžete přecházet mezi rozbaleným a sbaleným zobrazením hierarchie.

Pro výběr jakékoli položky je možné používat v obou podoknech šipkové klávesy. Stisknutím klávesy ENTER zobrazíte obsah jakékoli položky. Stisknutím klávesy TAB se můžete pohybovat mezi oběma podokny aplikace Explorer.

Všimněte si, že u systému Windows 98 se strom v levém okně aplikace MTS Explorer nezobrazí. Pohyb hierarchií směrem dolů je možný poklepáním na ikony a pohyb hierarchií směrem nahoru je možný klepnutím na tlačítko panelu nástrojů O úroveň výš. Další informace o používání aplikace MTS Explorer v systému Windows 98 naleznete v příručce Přehled Příručky správce serveru MTS.

Nastavení nebo zobrazení vlastností položky

Základní informace o položce, která byla přidána do hierarchie aplikace MTS Explorer, jsou zobrazeny na kartě vlastností položky. U různých položek se na kartě vlastností objeví různé informace. Například karta vlastností pro počítač obsahuje název počítače, umístění souboru protokolu a nastavení aktualizace, zatímco karta vlastností pro položku balíčku obsahuje informace vztahující se k zabezpečení a jinému nastavení specifickému pro určitý proces.

Chcete-li zobrazit karty vlastností, vyberte položku a v nabídce Akce klepněte na příkaz Vlastnosti, nebo klepněte na položku pravým tlačítkem myši a zvolte příkaz Vlastnosti. Každá karta vlastností je rozdělena na jednotlivé stránky, k nimž můžete získat přístup klepnutím na odpovídající kartu.

Sledování a řešení transakcí

Rozsáhlá podpora zpracování transakcí je hlavní funkcí prostředí run-time serveru MTS. Koordinátor Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC) poskytuje podporu zpracování transakcí serverem MTS. Koordinátor MS DTC je služba systému Windows NT používaná serverem MTS k zajištění shody všech účastníků před dokončením transakce.

Podpora transakcí je v hierarchii aplikace MTS Explorer poskytována třemi okny:

	Okno Seznam transakcí použijete k sledování stavu aktivní transakce.
	Okno Statistika transakcí můžete použít k zobrazení souhrnné popisné statistiky pro poslední transakce.
	Okno Trasovací zprávy je možné použít k zobrazení trasovacích zpráv vztahujících se ke zpracování transakcí.
Další informace naleznete v části:

Přehled Příručky správce serveru MTS


Rozhraní API serveru Microsoft Transaction Server

Rozhraní pro programování aplikací serveru MTS (API) můžete použít k vývoji robustních a škálovatelných aplikací, které využívají funkcí prostředí run-time serveru MTS, a k automatizaci správy balíčků a komponent.

Vývoj klientských aplikací

Klientské aplikace spuštěné mimo prostředí run-time serveru MTS vytvoří instanci objektů serveru MTS pomocí standardních funkcí knihovny COM (CoCreateInstance v jazyce C++; metoda CreateObject jazyka Visual Basic vykonává tutéž funkci).

Vývoj komponent

Pokud vyvíjíte komponenty serveru MTS (serverové komponenty, které budou zaregistrovány v prostředí run-time serveru MTS), můžete použít rozhraní IObjectContext, ISharedPropertyGroupManager, ISharedPropertyGroup a ISharedProperty k těmto účelům:

•	prohlášení dokončení práce objektu,

•	zabránění potvrzení transakce,

•	tvorba jiných objektů serveru MTS,

•	zahrnutí práce jiných objektů do rozsahu transakce aktuálního objektu,

•	určení, zda je volající v určité roli,

•	určení, zda je povoleno zabezpečení.

Automatizace správy serveru MTS

Pomocí objektů pro správu serveru MTS můžete automatizovat správu balíčků a komponent. Pomocí jazyka Visual Basic, Visual Basic Scripting Edition (VBScript) nebo jakéhokoli jiného jazyka kompatibilního s automatizací můžete v aplikaci MTS Explorer automatizovat řadu postupů od instalace předem připraveného balíčku po provedení výčtu v souvisejících kolekcích.

Další informace naleznete v částech:

Přehled Příručky správce serveru MTS, Přehled a pojmy serveru MTS, Reference pro server MTS, Reference pro správu serveru MTS


Ukázkové aplikace serveru Microsoft Transaction Server

Kromě dokumentace obsahuje server MTS také užitečné ukázkové aplikace, které jsou cennými učebními pomůckami. Jakoukoli jejich část můžete zkopírovat do vlastní aplikace a podle potřeby je upravit.

V průvodci programátora MTS Programmer’s Guide ilustruje ukázkový kód a aplikace programovací techniky serveru MTS. Mnoho souborů pro tyto aplikace je zahrnuto do vaší instalace. Zdrojové soubory pro tyto aplikace naleznete ve složce \Samples nainstalovaného serveru MTS.

Server MTS poskytuje tyto ukázkové aplikace.

Ukázka	Popis
Sample Bank	Sample Bank je jednoduchá transakční databázová aplikace, která ukazuje, jak používat rozhraní pro programování aplikací serveru MTS.
Tic-Tac-Toe	Tic-Tac-Toe je jednoduchá hra pro více uživatelů, která zobrazuje netransakční komponenty spravující sdílený stav.
Ukázkové skripty pro správu	Skripty objektů pro správu ukazují způsob automatizace postupů aplikace MTS Explorer pomocí jazyka VBScript.
Další informace naleznete v částech:

Instalace ukázek a dokumentace k vývoji serveru MTS, Instalace aplikace Sample Bank serveru MTS, Instalace ukázkové aplikace Tic-Tac-Toe serveru MTS, Instalace ukázkových skriptů pro správu serveru MTS, Přehled a pojmy serveru MTS, Ukázka skriptu v jazyce Visual Basic pro automatizaci správy serveru MTS


Instalace serveru Microsoft Transaction Server

Vítá vás Microsoft Transaction Server (MTS) - výkonné prostředí usnadňující vývoj a zavádění vysoce výkonných, škálovatelných a robustních aplikací pro rozlehlé sítě a síť Internet a intranet. Server MTS definuje model programování aplikací umožňující vývoj distribuovaných aplikací založených na komponentách. Poskytuje také infrastrukturu prostředí run-time pro zavádění a správu těchto aplikací.

Informace o instalaci a nastavení serveru MTS naleznete v následujících částech:

•	Systémové požadavky serveru MTS

•	Instalace ukázek a dokumentace k vývoji serveru MTS

•	Konfigurace serveru MTS

•	Konfigurace serveru MTS se serverem Microsoft Cluster Server

•	Nastavení serveru MTS pro přístup k databázím Oracle

•	Instalace aplikace Sample Bank serveru MTS

•	Instalace ukázkové aplikace Tic-Tac-Toe serveru MTS

•	Instalace ukázkových skriptů objektů pro správu serveru MTS

•	Získání nápovědy při práci se serverem MTS


Systémové požadavky serveru MTS

Tato část popisuje hardwarové a softwarové požadavky pro instalaci serveru MTS. Obsahuje také informace o dalších skutečnostech, které je třeba uvážit při instalaci, a popisuje podporu pro server MTS na platformách Alpha.

Server MTS je možné do počítače nainstalovat následujícími způsoby:

•	pomocí sady Windows NT 4.0 Option Pack současně s instalací serveru Internet Information Server (IIS) nebo jiných součástí sady Option Pack,

•	pomocí sady Windows NT 4.0 Option Pack bez dalších součástí sady Option Pack.

Server MTS lze spustit na počítačích se systémem Windows NT, Windows 98 a Windows 95 s podporou modelu DCOM.

Důležité: Jestli již používáte server IIS 2.0 nebo IIS 3.0, neinstalujte server MTS bez instalace serveru IIS 4.0, která je součástí sady Windows NT Option Pack.

Chcete-li nainstalovat server MTS bez dalších součástí sady Option Pack, postupujte následujícím způsobem:

1	Spusťte instalační program sady Option Pack. Zvolte instalační možnost Vlastní.

2	Zrušte zaškrtnutí u všech součástí sady Option Pack.

3	Vyberte položku Transakční server, ale na zaškrtávací políčko neklepejte.

4	Klepněte na tlačítko Zobrazit dílčí součásti.

5	Zaškrtněte políčko Hlavní součásti transakčního serveru. Tím dojde také k zaškrtnutí políčka Microsoft Management Console.

Všimněte si, že vyberete-li možnost vývoje, budou nainstalovány také komponenty pro přístup k datům (Data Access).

6	Klepněte na tlačítko OK a pokračujte v instalaci.

Požadovaný hardware

Před instalováním serveru Microsoft Transaction Server se přesvědčte, zda počítač splňuje následující minimální požadavky:

•	Počítač kompatibilní se standardem i386 nebo s platformou Alpha AXP™ se systémem Windows NT, Windows 98 nebo Windows 95 s podporou modelu DCOM. Nejnovější informace o požadavcích na hardware získáte v souboru Readme serveru MTS.

•	Na pevném disku je k dispozici alespoň 30 MB volného místa (platí pro úplnou instalaci).

•	Počítač obsahuje jednotku CD.

•	Libovolný monitor podporovaný v systémech Windows NT verze 4.0 nebo novější nebo Windows 98.

•	Minimálně 32 MB paměti.

•	Myš nebo jiné vhodné ukazovací zařízení.

Pomocí instalačního programu sady Windows NT 4.0 Option Pack lze instalaci serveru MTS spustit jako bezobslužnou. Před spuštěním bezobslužné instalace upravte instalační soubor a určete instalační možnosti. Instalační soubor pro bezobslužnou instalaci (unattend.txt) je uložen v adresáři \MTS.

Chcete-li spustit bezobslužnou instalaci, klepněte na tlačítko Start, vyberte položku Spustit a zadejte následující příkaz

setup /u:unattend.txt.

Požadovaný software

Softwarové požadavky na server MTS jsou následující:

•	Před instalováním serveru MTS je třeba do počítače nainstalovat systém Windows NT verze 4.0 nebo novější, systém Windows 98 nebo systém Windows 95 s podporou modelu DCOM. Pokud před instalováním serveru MTS nenainstalujete do systému Windows 95 podporu modelu DCOM, zobrazí se následující chybová zpráva:

Nelze načíst instalační knihovnu mtssetup.dll, nebo nelze najít funkci MTSSetupProc.

Podporu modelu DCOM pro systém Windows 95 je možné nainstalovat na adrese http://www.microsoft.com/oledev. Všimněte si, že podpora modelu DCOM pro systém Windows 95 je instalována také s aplikací Internet Explorer 4.0. Systém Windows 98 podporu modelu DCOM již zahrnuje.

Pokud odinstalujete server MTS z počítače se systémem Windows 95, neprovádějte odinstalování podpory modelu DCOM. Instalačním programem serveru MTS je totiž nainstalován koordinátor Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC), který tímto programem není odebrán a který podporu modelu DCOM pro systém Windows 95 vyžaduje.

•	Chcete-li vzdáleně spravovat počítač se systémem Windows NT z počítače se systémem Windows 98, je třeba nainstalovat službu vzdáleného registru (Remote Registry) pro systém Windows 98. Tato služba umožňuje (s odpovídajícím přístupovým oprávněním) měnit položky registru na vzdáleném počítači se systémem Windows NT. Službu vzdáleného registru (Remote Registry) najdete na disku CD-ROM Windows 98 v podadresáři \Admin\Nettols\RemoteReg. Pokyny k instalaci služby Remote Registry naleznete v souboru Regserv.txt.

•	Chcete-li se serverem MTS použít klienta se systémem Microsoft Windows 95, nainstalujte podporu modelu DCOM pro systém Windows 95. Nejnovější informace o podpoře modelu DCOM pro systém Windows 95 naleznete na adrese http://www.microsoft.com/oledev/. Všimněte si, že systém Windows 98 již podporu modelu DCOM obsahuje.

•	Pokud používáte systém Windows NT Server, je třeba nainstalovat aktualizaci Windows NT Service Pack 3. Tuto aktualizaci je možné stáhnout na adrese http://www.microsoft.com/support.

•	Chcete-li, aby komponenty měly přístup k databázím, použijte Microsoft SQL Server verze 6.5 nebo novější nebo jinou databázi kompatibilní se serverem Microsoft Transaction Server. Nezapomeňte, že server SQL vyžaduje operační systém Windows NT.

•	Na počítačích se softwarem serveru MTS doporučujeme nainstalovat aktualizaci SQL Server Service Pack 4. Tato aktualizace řeší několik známých problémů. Aktualizaci SQL Server Service Pack 4 lze nainstalovat z adresy http://www.microsoft.com/support/.

•	Pokud plánujete vytváření komponent pomocí jazyka Microsoft Visual Basic, použijte Microsoft Visual Basic Enterprise Edition verze 4.0 nebo novější. K vytváření komponent serveru MTS velmi doporučujeme Visual Basic verze 5.0 nebo novější.

•	Jestliže používáte k sestavování knihovny DLL jazyk Visual Basic, nainstalujte doplněk VB, který je součástí Vlastní instalace transakčního serveru. Pomocí tohoto doplňku bude katalog serveru MTS řádně obnoven, a to i po kompilacích, které pro komponenty vygenerují nové identifikátory GUID. See the MTS Component Requirements section for more information.

•	Plánujete-li vytváření komponent pomocí jazyka Microsoft Visual C++®, použijte verzi 4.1 nebo novější s knihovnami Active Template Libraries (ATL) verze 1.1 nebo novější. Pokud budete používat Visual C++ verze 4.1, musíte mít sadu SDK Win32.

•	Jestliže plánujete vytváření komponent v jazyce Java a jejich spouštění se serverem MTS, použijte virtuální stroj Microsoft Virtual Machine for Java, který je instalován s aplikací Internet Explorer 4.0 nebo novější. Aplikaci Internet Explorer je možné stáhnout na adrese http://www.microsoft.com/ie/.

•	Pokud plánujete, že budete vytvářet aplikace pro síť Internet, je nutné použít Internet Information Server verze 4.0 nebo novější a aplikaci Microsoft Internet Explorer verze 4.0 nebo novější.

•	Chcete-li používat server MTS společně s databází Oracle, přečtěte si informace v části Nastavení serveru MTS pro přístup k databázím Oracle. Tato část obsahuje základní informace potřebné k zajištění toho, aby databáze Oracle spolupracovaly se serverem MTS.

Není možná vzdálená správa počítačů se serverem MTS 2.0 z počítačů se serverem MTS 1.x

Server MTS nainstalovaný ve verzi 2.0 nelze spravovat na dálku z počítače, ve kterém je spuštěna předchozí verze serveru MTS. Pokud se o to pokusíte, dojde k chybě nebo k neočekávanému ukončení aplikace MTS Explorer.

Použití klienta Advanced Data Connector 1.1

Klient ADC 1.5 pracuje pouze s aplikací Internet Explorer (IE) 4.0. Tento klient nebude pracovat s aplikací Internet Explorer ve verzích starších než 4.0.

Používáte-li ukázkovou aplikaci MTS Adventure Works, můžete na adrese http://www.microsoft.com/adc získat aktualizovanou verzi klienta ADC 1.1, která pracuje s aplikací Internet Explorer verze 3.0 nebo novější. K nastavení odkazů na novou knihovnu sad záznamů ADC 1.5 (Msador15.dll) je třeba ukázkovou aplikaci MTS Adventure Works znovu zkompilovat.

Ukončení aplikace Visual Basic 5.0 se serverem MTS 2.0

Po instalaci serveru MTS 2.0 může při ukončování aplikace Microsoft Visual Basic 5.0 dojít k porušení přístupu. Tento nedostatek je způsoben známou chybou aplikace Visual Basic 5.0, kterou lze odstranit nainstalováním aktualizace Visual Studio Service Pack 2, která k dispozici na adrese http://www.microsoft.com/vstudio. Další informace o tomto problému získáte v databázi Knowledge Base v článku Q167213.

Zablokování v systému Windows 98 při použití protokolu Named Pipes

Jedná se o známou chybu, která může při použití více než přibližně 40 připojení protokolu Named Pipes klienta se systémem Windows 98 k serveru MS SQL. Tento problém můžete vyřešit změnou protokolu mezi ovladačem ODBC a serverem SQL na TCP/IP.

Spuštění skriptu INSTCAT.SQL

Součástí serveru MTS je skript INSTCAT.SQL. Tento skript aktualizuje procedury uložené v katalogu ovladače rozhraní ODBC serveru SQL. Jestliže jste to dosud neprovedli, spusťte tento skript pomocí nástroje isql serveru SQL. Tento skript řeší všechny možné problémy s odlišnými verzemi, které mohou nastat u katalogů serveru SQL.

Instalace serveru SQL se serverem MTS

Server SQL verze 6.5 můžete nainstalovat po instalaci serveru MTS. Doporučujeme však nainstalovat tento server před instalací serveru MTS. Pokud budete server SQL 6.5 instalovat až po instalaci serveru MTS, bude se instalační program serveru MTS snažit zajistit správnou funkci koordinátoru MS DTC.

Instalace serveru MTS 1.0 na počítači se serverem MTS 2.0

Chcete-li na počítači, na kterém je nainstalován server MTS 2.0, instalovat server MTS 1.0, je třeba před spuštěním instalace serveru MTS 1.0 odebrat ze systémového adresáře následující soubory:

%WINDIR%\system32\adme.dll

%WINDIR%\system32\dac.exe

%WINDIR%\system32\dacdll.dll

%WINDIR%\system32\dtccm.dll

%WINDIR%\system32\dtctrace.dll

%WINDIR%\system32\dtctrace.exe

%WINDIR%\system32\dtcuic.dll

%WINDIR%\system32\dtcuis.dll

%WINDIR%\system32\dtcutil.dll

%WINDIR%\system32\dtcxatm.dll

%WINDIR%\system32\enudtc.dll

%WINDIR%\system32\logmgr.dll

%WINDIR%\system32\msdtc.exe

%WINDIR%\system32\msdtc.dll

%WINDIR%\system32\msdtcprx.dll

%WINDIR%\system32\msdtctm.dll

%WINDIR%\system32\dtccfg.cpl

%WINDIR%\system32\svcsrvl.dll

%WINDIR%\system32\xolehlp.dll

%WINDIR%\system32\mmc.exe

%WINDIR%\system32\mmc.ini

%WINDIR%\system32\mmclv.dll

%WINDIR%\system32\mmcndmgr.dll

%WINDIR%\system32\mtxinfr1.dll

%WINDIR%\system32\mtxinfr2.dll

%WINDIR%\system32\mtxclu.dll

%WINDIR%\system32\mtxrn.dll

%WINDIR%\system32\mtxdm.dll

Odebrání uživatelem definovaných balíčků při odinstalování

Pokud používáte dřívější verzi serveru MTS a chcete zachovat uživatelem definované balíčky, nepoužívejte v instalačním programu možnost Odinstalování ani možnost Přidat nebo ubrat programy v Ovládacích panelech. Odinstalování serveru MTS má za následek odebrání všech uživatelem definovaných balíčků. Chcete-li uživatelem definované balíčky při aktualizaci zachovat, nainstalujte server MTS přes stávající verzi tohoto serveru.

Chybná hesla pro identitu balíčku System

Pokud při instalaci nesprávně zadáte heslo pro identitu balíčku System, nebude možné spustit aplikaci Microsoft Transaction Server Explorer. Z katalogového serveru (součást balíčku System) bude zobrazena chyba 80008005 (server exec failure). Chcete-li chybné systémové heslo opravit, nainstalujte Microsoft Transaction Server znovu.

Zadáte-li heslo pro identitu balíčku System nesprávně, nebude možné daný balíček spustit. Výsledkem bude stejná chyba (80008005). Tentokrát však bude tato chyba zobrazena prostřednictvím hodnoty HRESULT ve funkci CoCreateInstance nebo ekvivalentní. Tuto chybu lze odstranit v aplikaci Explorer nastavením identity balíčku na kartě Identita. Budou ověřena ID uživatelů, hesla však vzhledem k bezpečnostním omezením v systému Windows NT ověřena nebudou.

Platformy Alpha

Server MTS je podporován na počítačích s procesory Alpha AXP™. Tato verze serveru Microsoft Transaction Server pro platformy Alpha však nezahrnuje následující položku:

•	komponenty a ukázky v jazyce Microsoft Visual J++.

Ukázkové komponenty v jazycích Microsoft Visual C++ a Visual Basic naleznete spolu s ukázkovými skripty pro správu ve složce \Program Files\Mts\Samples.

Nejnovější informace o podpoře platformy Alpha naleznete na adrese http://www.microsoft.com/transaction.

Svou instalaci serveru MTS na platformě Alpha můžete ověřit spuštěním aplikace Sample Bank na dvou počítačích, jednom s platformou Alpha (jako server) a druhém X86 (jako klient). Podrobnější informace naleznete v části Instalace aplikace Sample Bank serveru MTS.


Instalace ukázek a dokumentace k vývoji serveru MTS

Ukázky vývoje serveru Microsoft Transaction Server (MTS) a dokumentace k nim můžete nainstalovat, zvolíte-li při instalaci možnost Vlastní. V následujícím seznamu jsou uvedeny součásti serveru MTS, které jsou instalovány při jednotlivých možnostech instalace.

•	Minimální

Nainstaluje prostředí run-time serveru MTS a aplikaci MTS Explorer.

•	Typická

Nainstaluje prostředí run-time serveru MTS, aplikaci MTS Explorer a hlavní dokumentaci.

•	Vlastní

Nainstaluje prostředí run-time serveru MTS, aplikaci MTS Explorer, hlavní dokumentaci k serveru MTS, ukázky vývoje serveru MTS a dokumentaci k vývoji serveru MTS.

Doporučujeme použít možnost instalace Vlastní, aby byly nainstalovány i ukázky vývoje serveru MTS a dokumentace k vývoji tohoto serveru. Prostudování ukázek vývoje serveru MTS a související dokumentace vám umožní důkladně porozumět balíčkům a komponentám, se kterými budete pracovat. Ukázky vývoje - aplikaci Sample Bank a aplikaci Tic-Tac-Toe serveru MTS - můžete například použít k vyzkoušení zavádění a správy balíčků v aplikaci MTS Explorer. Ukázkové aplikace také pomáhají ověřit, že server MTS byl správně nainstalován.

Dokumentace k vývoji serveru MTS vysvětluje vliv jednotlivých rozhodnutí při návrhu, například nastavení aktivace a transakční vlastnosti, na způsob, jakým jsou komponenty sdružovány do balíčků. Příručka programátora MTS Programmer’s Guide obsahuje kromě popisu programovacích pojmů (například stavu sdílení) také příklady instalace a konfigurace aplikace Sample Bank.

 Získání ukázek vývoje serveru MTS a dokumentace po provedení minimální nebo typické instalace

1	Otevřete nabídku Start, klepněte na položku Nastavení a potom na položku Ovládací panely.

2	Vyberte možnost Přidat nebo ubrat programy, klepněte na položku Microsoft Transaction Server a potom na tlačítko Přidat či odebrat.

Uvědomte si, že pokud odinstalujete server MTS, budou odebrány i uživatelem definované balíčky. Chcete-li tyto balíčky zachovat, neodebírejte před instalováním serveru MTS předchozí instalaci.

3	V instalačním programu klepněte na tlačítko Znovu nainstalovat nebo Přidat.

4	Vyberte položku Microsoft Transaction Server a klepněte na tlačítko Zobrazit dílčí součásti.

5	Zkontrolujte, zda jsou všechna zaškrtávací políčka pro dílčí součásti serveru MTS zaškrtnuta.

6	Klepněte na tlačítko OK.


Konfigurace serveru MTS

Po nainstalování serveru MTS jej nakonfigurujte, abyste mohli šířit a spravovat jeho balíčky pomocí aplikace MTS Explorer. Než začnete balíčky šířit a spravovat je, nastavte server MTS pro jejich šíření následujícím postupem:

•	nakonfigurujte role a identitu balíčku System,

•	nastavte počítače, které chcete spravovat.

Navíc můžete pomocí Správce uživatelů systému Windows NT ověřit, zda má daný uživatelský účet pro identity balíčku System a dalších balíčků serveru MTS přiděleno uživatelské právo systému Windows NT Přihlásit jako službu.

 Ověření uživatelských práv systému Windows NT u uživatelského účtu

1	V nabídce Politiky klepněte na příkaz Práva uživatele.

2	Zaškrtněte políčko Zobrazit práva zkušeného uživatele.

Konfigurace rolí balíčku System

Roli správce (Administrator) v balíčku System je třeba namapovat na odpovídajícího uživatele a zajistit tak bezpečné šíření a správu balíčků serveru MTS. Po nainstalování serveru MTS není na roli správce v balíčku System namapován žádný uživatel. Není tak zajištěna bezpečnost balíčku System a kterýkoli uživatel může pomocí aplikace MTS Explorer na daném počítači konfiguraci balíčku měnit. Namapujete-li uživatele na role balíčku System, server MTS role zkontroluje v případě, že se uživatel pokusí pomocí aplikace MTS Explorer upravovat balíčky.

Při výchozím nastavení obsahuje balíček System roli správce (Administrator) a roli pro čtení (Reader). Uživatelé, kteří jsou namapováni v balíčku System na roli Administrator, mohou používat všechny funkce aplikace MTS Explorer. Uživatelům, kteří jsou namapováni na roli Reader, je umožněno zobrazovat v hierarchii aplikace MTS Explorer všechny objekty, nemohou však objekty instalovat, vytvářet, měnit nebo odstraňovat, ukončovat serverové procesy ani exportovat balíčky. Namapujete-li například na roli Administrator v balíčku System své uživatelské jméno v doméně systému Windows NT, budete moci přidávat, upravovat nebo odstraňovat v aplikaci MTS Explorer libovolný balíček.

Pokud je server MTS nainstalován na serveru, který má roli primárního nebo záložního řadiče domény, může balíčky v aplikaci MTS Explorer spravovat pouze správce domény.

Další informace o mapování uživatelů na role naleznete v části Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny.

Pro balíček System je také možné nastavit nové role. Můžete například nakonfigurovat roli Developer pro vývojáře, která uživatelům umožní balíčky instalovat a spouštět, ale nikoli odstraňovat nebo exportovat. Uživatelé s účty systému Windows NT nebo skupiny systému Windows NT, které na tuto roli namapujete, budou moci testovat na daném počítači instalaci balíčků, aniž jim budou přidělena plná privilegia správce pro daný počítač. Další informace o nastavení nových rolí naleznete v části Přidání nové role serveru MTS.

Jakmile na svém počítači nakonfigurujete role pro balíček System, povolte kontrolu autorizace zaškrtnutím příslušného políčka na kartě vlastností Zabezpečení. Úplný popis postupu při povolování zabezpečení naleznete v části Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS.

Následující funkce koordinátoru MS DTC pro správu nepoužívají balíček System ani jeho role:

•	okno Statistika transakcí,

•	okno Seznam transakcí,

•	okno Trasovací zprávy,

•	příkazy ke spuštění a zastavení koordinátoru MS DTC.

Nastavení počítačů pro správu s aplikací MTS Explorer

Ve výchozím nastavení je počítač, na kterém instalujete server MTS, označen v aplikaci MTS Explorer jako Tento počítač. Aplikaci MTS Explorer můžete použít i ke správě jiných počítačů. Přidejte v této aplikaci všechny nové počítače, které potřebujete spravovat, do složky Počítače. Vyberte ikonu Počítače a postupujte některým z následujících způsobů:

•	Z nabídky Akce vyberte příkaz Nový.

•	Na panelu nástrojů aplikace MTS Explorer klepněte na ikonu Vytvořit nový objekt.

•	Klepněte na ikonu Tento počítač pravým tlačítkem myši, vyberte příkaz Nový a potom položku Počítač.

Poté zadejte v dialogovém okně název počítače ve své doméně systému Windows NT. Tím přidáte vzdálený počítač jako složku nejvyšší úrovně. Aplikaci MTS Explorer můžete používat a zobrazit na vzdáleném serveru pouze v případě, že je váš účet pro přihlašování přiřazen do role Reader. Jestliže chcete u aplikace MTS Explorer na vzdáleném serveru využívat úplná privilegia pro čtení a zápis, musí být váš účet pro přihlašování namapován na roli Administrator.

Další informace o správě objektů v hierarchii aplikace MTS Explorer naleznete v části Hierarchie aplikace MTS Explorer.

Důležité: Server MTS na počítači se systémem Windows 98 nelze spravovat ze serveru MTS spuštěného na serveru se systémem Windows NT.


Konfigurace serveru MTS se serverem Microsoft Cluster Server

Microsoft Cluster Server (MSCS) představuje řešení pro práci s clustery na počítačích se systémem Windows NT Server. Server MSCS verze 1.0 podporuje clustery dvou speciálním způsobem propojených serverů se systémem Windows NT Server. Pokud jeden server v clusteru selže nebo je uveden do režimu offline, převezme druhý server operace serveru, který selhal.

Chcete-li používat Microsoft Transaction Server společně se serverem MSCS, nainstalujte nejprve systém Windows NT Server 4.0 Enterprise. Potom nainstalujte Microsoft Cluster Server 1.0. Nakonec nainstalujte Microsoft Transaction Server 2.0, jak je uvedeno níže.

Poznámka: Podpora clusterů v serveru MTS 2.0 funguje pouze s konečnou verzí serveru Microsoft Cluster Server 1.0. Pokud nainstalujete server MTS 2.0 s předběžnou verzí serveru Microsoft Cluster Server, nebude server MSCS správně fungovat.

Další informace o serveru MSCS naleznete v online dokumentaci k systému Windows NT.

 Instalace serveru Microsoft Transaction Server 2.0 se serverem Microsoft Cluster Server 1.0

1	Nainstalujte systém Windows NT Server 4.0 Enterprise.

2	Na všech počítačích v clusteru nainstalujte server MSCS 1.0.

3	Pomocí správce MSCS Cluster Administrator nakonfigurujte skupinu tak, aby obsahovala prostředek síťových názvů a prostředek sdíleného disku.

4	V uzlu, ke kterému patří nakonfigurovaná skupina, nainstalujte Microsoft Transaction Server 2.0. Další informace naleznete v části Instalace serveru Microsoft Transaction Server.

5	Pokud instalační program serveru MTS zjistí, že se v systému nachází server MSCS, zobrazí tento program dialogové okno, ve kterém je třeba zadat název virtuálního serveru, na který má být koordinátor MS DTC nainstalován. Zadejte název prostředku síťových názvů nakonfigurovaného v kroku 3.

6	Ve stejném dialogovém okně zadejte umístění souboru protokolu koordinátoru MS DTC na sdíleném disku nakonfigurovaném v kroku 3.

7	Pokračujte v instalaci serveru MTS klepnutím na tlačítko Další.

8	Nainstalujte server MTS na druhém počítači v clusteru. Během této instalace nebude zobrazena výzva k zadání virtuálního serveru ani umístění souboru protokolu.

Nespouštějte instalaci serveru MTS na uzlech clusteru současně. Dokončete instalaci serveru MTS na jednom uzlu a potom instalujte server MTS na druhém uzlu, aniž byste první uzel restartovali. Uzly restartujte, jakmile bude server MTS nainstalován na obou uzlech.

Poznámka: Před instalováním serveru Microsoft Transaction Server 2.0 se serverem Microsoft Cluster Server 1.0 není třeba odinstalovat Microsoft Transaction Server 1.0. Postupujte podle pokynů pro instalaci serveru MTS 2.0 se serverem MCS 1.0.

 Inovace serveru Microsoft Transaction Server 1.1 na server Microsoft Transaction Server 2.0 se serverem Microsoft Cluster Server

1	Odstraňte všechny prostředky balíčků serveru MTS, které jste vytvořili pomocí serveru Microsoft Transaction Server 1.1 se serverem Microsoft Cluster Server.

2	Na uzlu clusteru, ke kterému patří prostředek koordinátoru MS DTC, spusťte instalační program serveru Microsoft Transaction Server 2.0. Tímto způsobem je na uvedeném uzlu automaticky provedena inovace.  Než budete pokračovat k dalšímu kroku, přesvědčte se, zda instalace serveru Microsoft Transaction Server byla zcela dokončena.

3	Spusťte instalační program serveru Microsoft Transaction Server 2.0 na druhém uzlu v clusteru.

4	Restartujte oba uzly clusteru.

Odinstalování serveru Microsoft Cluster Server na počítači se serverem MTS

Chcete-li odinstalovat Microsoft Cluster Server z některého uzlu v clusteru, postupujte následujícím způsobem:

1	Pomocí správce Cluster Administrator uveďte koordinátor MS DTC do režimu offline.

2	Odinstalujte z uzlu Microsoft Cluster Server a uzel restartujte.

3	Pomocí aplikace Transaction Server Explorer změňte umístění souboru protokolu koordinátoru MS DTC. Soubor protokolu je třeba umístit na nesdílený disk. Pokud to neuděláte, může to mít za následek poškození souboru protokolu nebo narušení přístupu v koordinátoru MS DTC.

Obnovení souboru protokolu koordinátoru MS DTC na serverech zařazených do clusteru

Chcete-li obnovit soubor protokolu koordinátoru MS DTC na serveru, který je zařazen do clusteru, je třeba spustit aplikaci MTS Explorer na uzlu, ke kterému momentálně patří sdílený disk obsahující soubor protokolu.

Spuštění a zastavení koordinátoru MS DTC na serverech zařazených do clusteru

Na serveru zařazeném do clusteru lze koordinátor MS DTC spustit a zastavit buď pomocí aplikace MTS Explorer nebo pomocí nástroje pro správu serveru MSCS. Příkazy “net start msdtc“ ani “net stop msdtc“ nefungují. Chcete-li koordinátor MS DTC spustit nebo zastavit na clusteru serveru MSCS pomocí příkazového řádku, použijte příkaz “msdtc -start“, případně “msdtc -stop“.

Volání objektů serveru MTS po přepojení při selhání v serveru MSCS

Je třeba, aby klientské aplikace serveru Microsoft Transaction Server uvolnily na uzlu, na kterém došlo k chybě, všechny odkazy na komponenty serveru MTS, a aby byly znovu vytvořeny instance těchto komponent. Instance komponent jsou vytvořeny na druhém uzlu.

Použití složky Vzdálené komponenty na serverech zařazených do clusteru

Složku Vzdálené komponenty lze použít k místnímu přidání komponent z uzlu serveru Microsoft Cluster Server (MSCS) pomocí následujícího postupu:

1	Na počítači se serverem, ze kterého budete komponenty místně přidávat, klepněte pravým tlačítkem myši na ikonu Tento počítač a vyberte příkaz Vlastnosti.

2	Klepněte na kartu Možnosti a do pole Název vzdáleného serveru zadejte název virtuálního serveru. Klepněte na tlačítko OK.

3	Na klientském počítači, do kterého chcete komponenty přidat, přidejte počítač se serverem MSCS do složky Počítače; použijte přitom fyzický název serveru.

4	Vyberte složku Vzdálené komponenty a v nabídce Akce zvolte příkaz Nový. Můžete také klepnout na složku Vzdálené komponenty pravým tlačítkem myši, vybrat v nabídce příkaz Nový a potom položku Komponenta.

5	Postupujte podle pokynů průvodce instalací vzdálených komponent. Všimněte si, že během instalace vzdálených komponent bude zobrazen fyzický název serveru, nikoli virtuální název (zadaný na počítači se serverem do pole Název vzdáleného serveru).

6	Vyberte složku Vzdálené komponenty a na panelu nástrojů aplikace MTS Explorer klepněte na tlačítko Vlastnosti. V okně Vlastnosti je ve sloupci Server zobrazen virtuální název serveru.

Poznámka: Pokud změníte název vzdáleného serveru na počítači se serverem MSCS, je třeba znovu nainstalovat také vzdálené komponenty na klientských počítačích.

Replikace prázdných balíčků

Funkce replikace serveru MTS prázdné balíčky nereplikuje.

Identity balíčků MTS musí být v clusterech serveru MSCS součástí skupiny Administrators

V clusterech serveru MSCS s balíčky serveru MTS musí být uživatelský účet připojený k identitě balíčku účtem správce systému nebo musí mít tento účet ke clusteru přístupová oprávnění Úplné řízení (nastavená v cluadmin). Jestliže balíček nespustíte s identitou správce systému, nebude se server MTS moci připojit ke koordinátoru MS DTC.

Ukončení prostředků clusterů serveru MSCS před instalací serveru MTS

Před spuštěním instalačního programu serveru MTS musíte vypnout všechny prostředky clusterů serveru MSCS (například server SQL), na které má vliv instalace serveru MTS.

Na serverech MSCS musí název vzdáleného serveru určovat virtuální server

Servery s clustery musí mít vlastnost Název vzdáleného serveru nastavenu pomocí aplikace MTS Explorer na název virtuálního serveru.To umožňuje vzdáleným klientům přístup ke komponentám serveru MTS v rámci clusteru a v případě chyby tak mají zajištěno, že odkazují na cluster a ne na specifický uzel v rámci clusteru.


Nastavení serveru MTS pro přístup k databázím Oracle

Komponenty serveru Microsoft Transaction Server mají přístup k následujícím systémům:

•	databáze Oracle 7 a Oracle 8,

•	databáze Oracle v systému Windows NT a Unix,

•	servery řady Oracle Workgroup Server,

•	servery řady Oracle Enterprise Server,

•	servery řady Oracle Parallel Server.

Tato část obsahuje následující témata:

Požadovaný software

Instalace podpory systému Oracle

Testování instalace a konfigurace podpory systému Oracle u serveru MTS

Ověření instalace a konfigurace systému Oracle pomocí aplikace Sample BankSpráva systému Oracle a koordinátoru Microsoft Distributed Transaction

Zjištěná omezení podpory systému Oracle u serveru MTS

Požadovaný software

Následující tabulka obsahuje seznam softwaru potřebného pro přístup k databázím Oracle z komponent serveru Microsoft Transaction Server.

Komponenta	Verze
Databáze Oracle v systému Windows NT	7.3.4 nebo Oracle 8
Databáze Oracle v systému UNIX	s aktualizacemi) nebo Oracle 8
Microsoft Transaction Server 2.0	2.0
Ovladač Microsoft Oracle ODBC Driver 2.0	02.73.7283.1 nebo pozdější
ActiveX Data Objects (ADO)	1.5 nebo pozdější
Poznámka: Dřívější verze tohoto softwaru nebudou pracovat správně. Přesvědčte se, zda instalujete tyto nebo novější verze uvedeného softwaru. Opominutí v tomto bodě bývá nejčastějším zdrojem problémů při pokusech o použití serveru Microsoft Transaction Server se systémem Oracle.

Databáze Oracle 7.3 pro systém Windows NT

Transakční komponenty serveru MTS mohou přistupovat do databáze Oracle 7.3 v systému Windows NT. Je nutné používat buď verzi Oracle 7.3.4 Workgroup Server pro systém Windows NT nebo verzi Oracle 7.3.4 Enterprise Server pro systém Windows NT. Starší verze databází Oracle pro systém Windows nebudou s transakcemi serveru MTS správně spolupracovat.

Databáze Oracle 8 v systému Windows NT

Transakční komponenty serveru MTS mohou přistupovat do databáze Oracle 8 v systému Windows NT.

Do systému, který obsahuje komponenty serveru MTS, musíte nainstalovat klientský software Oracle 7.3.4. Ovladač Microsoft Oracle ODBC Driver 2.0 spolupracuje pouze s klientskými rozhraními Oracle 7.3. Ovladač nespolupracuje s klientskými rozhraními Oracle 8.

V dokumentaci k databázi Oracle 8 jsou popsány možnosti instalace a konfigurace databáze Oracle 8 tak, aby využívala klientský software Oracle 7. Další informace naleznete v dodatku F v následující publikaci společnosti Oracle:

Oracle 8™
Oracle Networking Products
Release 8.0 for Windows Platforms
Getting Started

Databáze Oracle 7 pro systém UNIX

Transakční komponenty serveru MTS mohou přistupovat do databáze Oracle 7.3 v systému Unix.

Je nutné nainstalovat verzi Oracle 7.3.3 (nebo novější) pro danou platformu UNIX. Většinou bude také třeba nainstalovat aktualizaci verze Oracle 7.3.3 pro systém Oracle v systému UNIX.

Chcete-li zjistit, zda je pro danou platformu UNIX požadována aktualizace databáze Oracle 7.3.3, obraťte se na odbornou pomoc společnosti Oracle. Musíte uvést, že chcete získat přístup k databázi Oracle v systému UNIX pomocí podpory transakcí protokolu XA, která je zahrnuta ve verzi databáze Oracle 7.3.4 pro systém Windows NT. Databáze Oracle 8 v systému UNIX

Transakční komponenty serveru MTS mohou přistupovat do databáze Oracle 8 v systému Unix.

Do systému, který obsahuje komponenty serveru MTS, musíte nainstalovat klientský software Oracle 7.3.4. Ovladač Microsoft Oracle ODBC Driver 2.0 spolupracuje pouze s klientskými rozhraními Oracle 7.3. Ovladač nespolupracuje s klientskými rozhraními Oracle 8.

Klientský software Oracle

Do systému Windows NT nebo Windows 98, který obsahuje komponenty serveru MTS, musíte nainstalovat klientský software Oracle 7.3.4Ovladač Microsoft Oracle ODBC Driver 2.0 spolupracuje pouze s klientskými rozhraními Oracle 7.3. Ovladač nespolupracuje s klientskými rozhraními Oracle 8.

Knihovna Oracle OCIW32.DLL

Do počítače musíte nainstalovat odpovídající verzi knihovny Oracle OCIW32.DLL, která je určena ke spolupráci s verzí systému Oracle 7.3. Tato knihovna .DLL se nachází v adresáři WIN32\V7\RSF73 na disku CD-ROM Oracle 7.3.

Disk CD-ROM Oracle obsahuje také starší verzi knihovny OCIW32.DLL, která je určena ke spolupráci s verzí Oracle 7.2. Tato knihovna .DLL se nachází v adresáři WIN32\V7\RSF72. Tuto knihovnu .DLL nelze se serverem MTS použít.

Následující verze knihovny Oracle OCIW32.DLL, která se nachází v adresáři WIN32\V7\RSF72, při použití se serverem MTS selhává.

Version 7.x

Thursday, February 01, 1996 12:50:06 AM

Size 36 KB

Knihovna Oracle XA73.DLL

Do počítače se serverem MTS je nutné nainstalovat odpovídající verzi knihovny Oracle XA73.DLL.

Microsoft Transaction Server 2.0

Chcete-li se připojovat k databázi Oracle pomocí serveru MTS, je třeba nainstalovat Microsoft Transaction Server 2.0.

Ovladač Microsoft ODBC pro Oracle

Jestliže chcete používat transakce server MTS, je nezbytné používat ovladač Microsoft ODBC Driver 2.0 pro Oracle (MSORCL32.DLL) verze 02.73.7283.1 nebo novější. Při instalaci sady Windows NT 4.0 Option Pack je tento ovladač nainstalován automaticky.

Pokud se chcete připojovat k databázi Oracle, velmi doporučujeme použít nový ovladač Microsoft Oracle ODBC Driver 2.0, a to i v případě, že nepožadujete podporu transakcí. Tento nový ovladač zajišťuje vyšší výkon než ovladač Oracle 1.0, který nahrazuje. Ovladač Oracle 1.0 řadil všechny činnosti na úrovni ovladače; požadavky využívaly jediný podproces ovladače. Ovladač Oracle 2.0 řadí všechny činnosti na úrovni připojení. Tento způsob umožňuje současné použití různých databázových připojení.

ActiveX Data Objects (ADO)

Pokud vaše aplikace používá objekty ADO, je nutné nainstalovat software ADO verze 1.5. Dřívější verze tohoto softwaru nebudou spolupracovat s novým správcem ovladačů ODBC 3.5. Verze ADO 1.5 je součástí sady Windows NT 4.0 Option Pack.

Instalace podpory systému Oracle

 Instalace podpory Oracle pro transakční komponenty serveru MTS

1	Nainstalujte databázový server Oracle.

Podle výše uvedených pokynů nainstalujte na váš databázový server odpovídající software Oracle.

2	Nainstalujte klientský software Oracle.

Do systému, který obsahuje server MTS, nainstalujte klientský software Oracle 7.3.4.

Přesvědčte se, zda je nainstalována správná verze knihovny Oracle OCIW32.DLL, jak je uvedeno v části Požadovaný software.

3	Instalace serveru Microsoft Transaction Server 2.0.

Při instalaci serveru Microsoft Transaction Server 2.0 bude nainstalován následující software:

•	Microsoft Transaction Server 2.0 včetně rozhraní Microsoft OCI,

•	správce Microsoft ODBC 3.5 Driver Manager,

•	Ovladač Microsoft ODBC Driver pro Oracle,

•	objekty ADO 1.5.

4	Odstranění souboru DTCXATM.LOG

Pokud jste dříve neměli nainstalovánu verzi beta serveru Microsoft Transaction Server 2.0, vynechejte tento krok.

Jestliže jste již dříve verzi beta serveru Microsoft Transaction Server 2.0 instalovali, určete pomocí Průzkumníka Windows, zda se v systému nachází soubor DTCXATM.LOG. Pokud ano, zastavte službu MS DTC a soubor DTCXATM.LOG odstraňte.

Soubor DTCXATM.LOG byste měli odstranit pouze jednou, při první inovaci verze beta serveru Microsoft Transaction Server 2.0. Později už tento soubor nesmí být odstraněn, protože může obsahovat zásadní informace potřebné při zotavování počítače.

5	Zapnutí podpory transakcí s protokolem XA systému Oracle

Provedením následujících kroků povolíte podporu transakcí s protokolem XA systému Oracle:

6	Správce systému Oracle musí vytvořit zobrazení známá jako V$XATRANS$.K tomu je třeba spustit skript s názvem xaview.sql, který je dodáván se systémem Oracle. Tento soubor je uložen v adresáři C:\ORANT\RDBMS73\ADMIN.

7	Správce systému Oracle musí v těchto zobrazeních přidělit veřejnosti přístupové oprávnění SELECT.

Grant Select on V$XATRANS$ to public.

8	Ve správci Oracle Instance Manager klepněte v nabídce View na příkaz Advanced Mode a v levém podokně vyberte možnost Initialization Parameters. V pravém podokně vyberte položku Advanced Tuning a zvyšte hodnotu parametru distributed_transactions. Tím umožníte většímu počtu souběžných transakcí serveru MTS současně aktualizovat danou databázi.

Další informace o konfiguraci podpory transakcí protokolu XA systému Oracle naleznete v dokumentaci k serveru Oracle.

9	Konfigurace integrovaného zabezpečení

Integrované zabezpečení umožňuje databázi Oracle ověřovat uživatele databáze pomocí ověřování systému Windows NT. Tento způsob umožňuje uživatelům přihlašovat se do databáze Oracle bez nutnosti zadávat odlišné přihlašovací ID nebo heslo. Uživatelé mohou mít pro systém Windows NT i pro databázi Oracle pouze jedno přihlašovací ID a heslo.

Pokud komponenty serveru MTS vždy poskytují ID a heslo při každém připojení k databázím Oracle, znamená to, že nepoužíváte integrované zabezpečení. To platí jak v případě, kdy aplikace zadávají přihlašovací ID a heslo přímo, tak v případě, kdy přihlašovací ID a heslo zadávají nepřímo prostřednictvím názvu zdroje dat DSN. V obou případech integrované zabezpečení nepoužíváte a můžete tento krok ignorovat.

Pokud integrované zabezpečení používáte, je třeba nakonfigurovat koordinátor MS DTC tak, aby ho bylo možné spustit pod přihlašovacím ID a heslem autorizovaným pro připojení k dané databázi Oracle. Tento krok je nutný, protože během obnovy databáze koordinátor MS DTC danou databázi Oracle otevře, aby mohl vytvořit záznam výstupu nejistých transakcí.

Přihlašovací ID pro koordinátor MS DTC lze nakonfigurovat následujícím způsobem: V nabídce Start nastavte ukazatel myši na položku Nastavení a potom klepněte na položku Ovládací panely. Poklepejte na ikonu Služby. Poklepejte na položku MSDTC. Ve skupinovém rámečku Přihlásit se jako zadejte přihlašovací ID a heslo. Pomocí nástrojů pro správu zabezpečení systému Oracle ověřte, zda je zadané přihlašovací ID autorizováno k otevření dané databáze Oracle.

Další informace o funkcích integrovaného zabezpečení systému Windows NT v systému Oracle naleznete v dokumentaci k systému Oracle.

10	Konfigurace podpory více připojení u systému Oracle

Chcete-li k databázi Oracle vytvořit více než několik desítek připojení, je třeba server s databází Oracle nakonfigurovat tak, aby tato připojení podporoval. Další informace naleznete dále v části Konfigurace podpory velkého počtu připojení u systému Oracle.

Testování instalace a konfigurace podpory systému Oracle u serveru MTS

Po nainstalování a konfiguraci podpory Oracle je nutné instalaci ověřit pomocí testovacího programu systému Oracle, který je instalován společně se serverem MTS. Testovací program Oracle používá rozhraní OCI protokolu XA systému Oracle podobným způsobem jako server MTS.

Testovací program Oracle určuje, zda je možné připojit se k databázi Oracle pomocí protokolu XA systému Oracle. Uvedený program využívá standardní rozhraní a transakční služby systému Oracle. Nepoužívá Microsoft Transaction Server ani koordinátor Microsoft Distributed Transaction Coordinator. Selhání testovacího programu proto znamená, že je nesprávně nainstalován nebo nakonfigurován systém Oracle. Jestliže testovací program Oracle selže, znovu nainstalujte a nakonfigurujte systém Oracle nebo se obraťte na technickou podporu společnosti Oracle.

 Spuštění testovacího programu Oracle

1	Ověřte, zda jste správně nainstalovali všechny verze softwaru podle pokynů v části Požadovaný software.

2	Vytvořte název zdroje dat DSN ODBC, odkazující na danou databázi Oracle. Zkontrolujte, zda tento název zdroje dat DSN používá nový ovladač Microsoft Oracle ODBC 2.0.

3	Přesvědčte se, zda je v systému Oracle povolena podpora protokolu XA. počítače obsahujícího komponenty serveru MTS, které používají databázi Oracle, odstraňte všechny existující trasovací soubory. Nejsnazší je vyhledat a odstranit všechny soubory *.TRC pomocí Průzkumníka systému Windows.

4	V případě selhání testovacího programu Oracle můžete pomocí trasovacích souborů určit příčinu problému. Odstraněním všech zastaralých trasovacích souborů usnadníte vyhledání nově vytvořených souborů.

5	Pokud jste v minulosti nainstalovali verzi beta serveru Microsoft Transaction Server 2.0, ověřte pomocí Průzkumníka Windows, zda se v systému nachází soubor DTCXATM.LOG. Pokud ano, zastavte službu MS DTC a soubor DTCXATM.LOG odstraňte.

Pokud jste verzi beta serveru Microsoft Transaction Server 2.0 neměli nikdy nainstalovánu, můžete tento krok vynechat.

Soubor DTCXATM.LOG byste měli odstranit pouze jednou, při první inovaci verze beta serveru Microsoft Transaction Server 2.0. Později už tento soubor nesmí být odstraněn, protože může obsahovat zásadní informace potřebné při zotavování počítače.

6	Z příkazového řádku systému MS-DOS spusťte testovací program systému Oracle (soubor TestOracleXAConfig.exe) a zadejte ID uživatele serveru Oracle, heslo a název služby (service_name). Například:

c:>TestOracleXaConfig.exe  -U<ID uživatele> -P<heslo>

-S<Název služby Service_Name, jak je uveden v souboru TNS>.

Spustíte-li testovací program bez parametrů, zobrazí se nápověda s popisem požadovaných parametrů.

Testovací program zobrazí informace o všech operacích provedených v systému Oracle a označí, zda byla příslušná operace úspěšná.

7	Jestliže je testovací program systému Oracle schopen bezchybného připojení k serveru s databází Oracle, je velmi pravděpodobné, že server MTS bude se systémem Oracle také spolupracovat. Pokud zaznamená testovací program Oracle nějaké chyby, postupujte podle následujících pokynů:

•	Přesně zaznamenejte chybovou zprávu zobrazenou testovacím programem Oracle.

•	Zkontrolujte trasovací soubor systému Oracle vytvořený v průběhu činnosti testovacího programu Oracle. Informace o trasování systému Oracle jsou umístěny v souboru *.TRC. Trasovací soubor systému Oracle obsahuje podrobné informace o chybách, které jsou velmi užitečné při diagnostikování problémů.

•	Vyhledejte pomoc u zástupce technické podpory společnosti Oracle.

Ověření instalace a konfigurace systému Oracle pomocí aplikace Sample Bank

Po ověření instalace a konfigurace systému Oracle pomocí testovacího programu Oracle byste měli ověřit připojení serveru Microsoft Transaction Server k databázi Oracle pomocí aplikace Sample Bank, která je dodávána společně se serverem Microsoft Transaction Server.

 Ověření podpory systému Oracle pomocí aplikace Sample Bank

1	Zkontrolujte správnost instalace a konfigurace podpory systému Oracle pomocí testovacího programu Oracle, dodávaného se serverem MTS. Jestliže testovací program Oracle zaznamená jakoukoli chybu, můžete pokračovat až po odstranění této chyby

2	Na serveru s databází Oracle vytvořte tabulku s názvem Account. Následující příklad představuje ukázku nastavení hodnot této tabulky.

Vlastník	scott

Název tabulky	Account

Název sloupce 1	AccountNo	s typem NUMBER

Název sloupce 2	Balance	s typem NUMBER

3	V tabulce vytvořte nejméně dva řádky. Následující tabulka představuje příklad naplnění tabulky.

AccountNo	Balance

1	1000

2	1000

4	Na serveru s databází Oracle vytvořte tabulku s názvem Receipt. Následující příklad představuje ukázku vytvoření této tabulky.

Vlastník	scott

Název tabulky	Receipt

Název sloupce 1	NextReceipt	s typem NUMBER

5	V tabulce Receipt vytvořte nejméně jeden řádekNásledující tabulka představuje příklad naplnění tabulky.

NextReceipt

1000

6	Pomocí konfiguračního programu rozhraní ODBC vytvořte souborové DSN. Nazvěte je MTSSamples. Potom ručně aktualizujte soubor DSN přidáním hesla uživatele. Následující příklad uvádí, jak lze do souborového DSN přidat heslo uživatele.

[ODBC]

DRIVER=Microsoft ODBC for Oracle

UID=scott

PWD=mojeheslo

ConnectString=tentoserver

SERVER=tentoserver

7	Souborové DSN uložte a spusťte klienta Sample Bank.

Správa systému Oracle a koordinátoru Microsoft Distributed Transaction Coordinator

Změny názvů knihoven DLL v budoucích verzích systému Oracle

V souvislosti s uvolněním nových verzí produktů Oracle někdy dochází ke změnám názvů knihoven DLL. Microsoft Transaction Server vychází ze známých názvů některých knihoven DLL systému Oracle. Aktuální verze serveru MTS vychází z názvů knihoven DLL, které jsou dodávány se systémem Oracle verze 7.3. Jestliže společnost Oracle v budoucnosti změní názvy těchto knihoven, bude třeba změnit hodnoty následujícího klíče registru:

HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Microsoft\Transaction Server\Local Computer\My Computer

Na této adrese se nacházejí dvě hodnoty typu řetězec.

•	OracleXaLib	xa73.dll

•	OracleSqlLib	sqllib18.dll

Změna ID uživatele, se kterým je spuštěn koordinátor Microsoft Distributed Transaction Coordinator

Informace koordinátoru Microsoft Distributed Transaction Coordinator jsou udržovány v zabezpečené oblasti registru systému NT. Koordinátor používá tyto informace při obnovování databází kompatibilních s protokolem XA, to znamená také u databází Oracle. Jestliže změníte ID uživatele, se kterým je koordinátor MS DTC spouštěn, musíte věnovat pozornost tomu, zda má koordinátor MS DTC i nadále přístup k informacím, které s předchozím ID uživatele uložil v zabezpečené oblasti registru.

Pokud změníte ID uživatele koordinátoru MS DTC a koordinátor ztratí přístup k informacím uloženým v zabezpečeném registru, bude do protokolu událostí systému Windows NT přidána následující zpráva.

Objektu protokolu XATM se nezdařilo nastavit klíč šifrování protokolu.

Tento problém můžete vyřešit následujícím způsobem:

1	Zastavte koordinátor MS DTC.

2	Změňte ID uživatele používané koordinátorem MS DTC zpět na původní hodnotu. Můžete také použít ID uživatele, které je součástí správní skupiny. ID uživatele a heslo změníte tak, že klepnete na ikonu Služby v Ovládacích panelech, poklepete na položku MSDTC a změníte hodnoty ve skupinovém rámečku Přihlásit se jako.

3	Restartujte koordinátor MS DTC.

Konfigurace podpory velkého počtu připojení u systému Oracle

Chcete-li k databázi Oracle vytvořit více než několik desítek připojení, je třeba server s databází Oracle nakonfigurovat tak, aby tato připojení podporoval.

Pokud to neuděláte, může dojít k následujícím chybám:

•	Selhání při volání SQLConnect.

•	Selhání při zařazení do transakce volání objektů, což v trasovacím souboru systému Oracle způsobit některé z následujících chyb:

•	Příliš velký počet relací.

•	Server TNS nenalezl název serveru.

•	Příliš mnoho distribuovaných transakcí.

•	Překročení časového limitu při čekání na uzamčení databáze. K této chybě pravděpodobně dojde v případě, že nastavený počet uzamčení nepostačuje pro počet transakcí, které jsou současně aktivní.

•	Kolize při záznamu, způsobená uzamčením nejistých transakcí.

Pokud se setkáte s některým z uvedených problémů, můžete zkusit zvýšit hodnoty následujících parametrů konfigurace systému Oracle:

Parametry konfigurace systému Oracle

sessions

distributed_lock_timeout

distributed_transactions

dml_locks

max_transaction_branches

open_cursors

processes

queuesize

Sessions

Hodnota parametru sessions by za obvyklých okolností měla být trojnásobkem celkového počtu očekávaných připojení aplikací k databázi.

Queuesize

Jestliže parametr queue size neodpovídá procesu aplikace Oracle Listener, může se tato aplikace zpozdit a odmítnout požadavky na otevření databáze. K této situaci může dojít v případě, že aplikace Oracle Listener obdrží příliš mnoho požadavků na připojení a dojde k přeplnění její fronty. Klient, který zjistí tuto chybu, zaznamená chybovou zprávu “ORA-12541: Žádný listener“ a v klientských souborech protokolu nebo trasovacích souborech bude zobrazena zpráva ECONREFUSED.

 Oprava problému s požadavkem na připojení

1	V systému s databázovým serverem Oracle zastavte aplikaci Oracle Listener.

2	Na serveru s databází Oracle zvyšte hodnotu parametru QUEUESIZE v souborech LISTENER.ORA, TNSNET.ORA nebo NAMES.ORA. Velikost tohoto parametru zvolte podle předpokládaného počtu současných nebo téměř současných požadavků na připojení.

Hodnotu parametru QUEUESIZE je vhodné zadat o něco větší, protože systém Oracle obvykle otevírá pro každé transakční databázové připojení aplikace několik databázových připojení. Z tohoto důvodu by mohlo dojít k přeplnění fronty aplikace Oracle Listener.

Má-li být uspokojeno 100 požadavků, je třeba soubor LISTENER.ORA změnit následujícím způsobem:

QUEUESIZE = 100

3	Restartujte aplikaci Oracle Listener.

Zjištěná omezení podpory systému Oracle u serveru MTS

Při použití ovladače ODBC 3.5 je požadován software ADO verze 1.5

Pokud aplikace používají objekty ADO, je třeba nainstalovat verzi ADO 1.5. Další informace naleznete v části Požadovaný software.

Není zajištěna podpora systému Oracle u platformy Digital Alpha

U komponent serveru Microsoft Transaction Server spouštěných na platformě Digital Alpha chybí podpora připojení k databázím Oracle. Podpora systému Oracle u platformy Digital Alpha bude součástí aplikace Visual Studio verze 6.

Problém s verzí knihovny OCIW32.DLL

Je důležité, aby byla v počítači nainstalována správná verze knihovny OCIW32.DLL. Verzi této knihovny DLL je třeba zkontrolovat při každé nové instalaci systému Oracle nebo serveru Microsoft Transaction Server.

Změny názvů knihoven DLL v budoucích verzích systému Oracle

V souvislosti s uvolněním nových verzí produktů Oracle někdy dochází ke změnám názvů knihoven DLL. Microsoft Transaction Server vychází ze známých názvů některých knihoven DLL systému Oracle. Aktuální verze serveru MTS vychází z názvů knihoven DLL, které jsou dodávány se systémem Oracle verze 7.3.3. Protože však není možné předvídat případné nové názvy těchto knihoven, může se stát, že bude třeba při inovaci systému Oracle změnit hodnoty následujícího klíče registru:

HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Microsoft\Transaction Server\Local Computer\My Computer

Na této adrese se nacházejí dvě hodnoty typu řetězec.

•	OracleXaLib	xa73.dll

•	OracleSqlLib	sqllib18.dll


Instalace aplikace Sample Bank serveru MTS

Sample Bank je aplikace, která poskytuje bankovní služby, připisuje částky ve prospěch a na vrub účtů a převádí peníze mezi účty. Aplikace Sample Bank umožňuje otestovat instalaci serveru MTS se serverem SQL Server 6.5 a vyzkoušet si zavádění a správu balíčků. Komponenty aplikace Sample Bank jsou napsány v jazycích Visual Basic, Visual C++ a Visual J++, a jsou umístěny v podadresáři \Program Files\Mts\Samples.

Podrobný návod k vytváření komponent aplikace Sample Bank naleznete v příručce MTS Programmer’s Guide.

Chcete-li spustit aplikaci Sample Bank, je třeba provést následující kroky:

•	Vybrat při instalaci možnost Vlastní a zvolit všechny dílčí součásti serveru MTS. Další informace naleznete v části Instalace ukázek a dokumentace k vývoji serveru MTS.

•	Nastavit název zdroje dat DSN.

•	Nainstalovat balíček Sample Bank.

•	Nastavit aplikaci MTS Explorer tak, aby sledovala balíček Sample Bank.

•	Spustit klienta Banka.

Nastavení aplikace Sample Bank

Server MTS provede konfiguraci zdroje dat ODBC pro aplikaci Sample Bank automaticky při instalaci. Jako výchozí je použit místní počítač; je proto třeba, aby na něm byl nainstalován SQL Server 6.5.

Ve výchozím nastavení je název zdroje dat DSN serveru MTS nastaven na SQL Server 6.5. Pokud používáte jinou databázi než SQL Server 6.5, je třeba tento název zdroje dat odstranit a přidat nový název MTSSamples, který bude na tuto databázi odkazovat.

Chcete-li využít server SQL nainstalovaný na jiném počítači, použijte ikonu služby ODBC v Ovládacích panelech a upravte zdroj dat následujícím způsobem:

•	V dialogovém okně Správce zdrojů dat ODBC klepněte na kartu Souborové DSN a jako zdroj dat vyberte položku MTSSamples.

•	Klepněte na tlačítko Konfigurovat a zadejte název serveru, který chcete použít.

Všimněte si, že přihlašovací ID a heslo zadané názvem zdroje dat MTSSamples nejsou v případě aplikace Sample Bank použity. Aplikace Sample Bank používá účet s názvem “sa“ a prázdné heslo. Pokud heslo správce systému není prázdné nebo chcete-li zadat jiné přihlašovací ID, budete muset upravit připojovací řetězec ODBC ve zdrojovém kódu aplikace Sample Bank.

 Sledování komponent a transakcí balíčku Sample Bank

1	V pravém podokně aplikace MTS Explorer poklepejte na ikonu balíčku Sample Bank.

2	Poklepejte na složku Komponenty.

3	V nabídce Zobrazit klepněte na příkaz Stav. Budou zobrazeny informace o využití různých komponent v balíčku.

4	V nabídce Okno klepněte na příkaz Nové okno.

5	Upravte nové okno tak, aby se obě okna nepřekrývala. Uspořádání oken můžete změnit pomocí příkazu Na sebe nebo Vodorovně nad sebe v nabídce Okno.

6	V levém podokně nového okna klepněte na položku Statistika transakcí.

7	V nabídce Akce klepněte na položku Podokno přehledu. Tím bude odstraněno zaškrtnutí u této položky a skryje se levé podokno přehledu. Od tohoto okamžiku bude v případě použití transakčních komponent zobrazena statistika transakcí.

 Spuštění klienta Banka

1	Přesvědčte se, zda je spuštěn koordinátor Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC). V levém podokně aplikace Transaction Server Explorer vyberte položku Tento počítač. Otevřete nabídku Akce a klepněte na příkaz Spustit koordinátor MS DTC (je-li tato možnost povolena).

2	Přesvědčte se, zda je spuštěn server SQL. Server SQL lze spustit z Ovládacích panelů.

3	Klepněte na tlačítko Start, přesuňte ukazatel myši na položku Microsoft Transaction Server, potom na položku Ukázky a klepněte na příkaz Klient Banka. Upravte okno bankovního klienta tak, aby nepřekrývalo okno aplikace MTS Explorer.

4	Na formuláři bude výchozí nastavení 1 USD ve prospěch účtu číslo 1. Klepněte na tlačítko Submit (Odeslat). Měla by být zobrazena odpověď s novým zůstatkem.

5	Sledujte okno aplikace MTS Explorer. Zjistíte, že bylo aktualizováno okno využití komponent a okno statistiky transakcí.

6	Experimentujte s bankovním klientem a sledujte vliv použití různých typů transakcí, serverů a iterací na statistiku. První transakce trvá déle než následující transakce, a to z těchto důvodů:

•	Při první transakci jsou vytvářeny tabulky v databázi ukázkové bankovní aplikace a jsou do ní vkládány dočasné záznamy,

•	Spouštění serverového procesu má velké nároky na systémové prostředky,

•	První otevření databázových připojení klade velké nároky na server.


Instalace ukázkové aplikace Tic-Tac-Toe serveru MTS

Ukázková aplikace Tic-Tac-Toe je hra, kterou je možné hrát s počítačem nebo s jiným uživatelem na vzdáleném počítači se serverem MTS. Spuštění aplikace Tic-Tac-Toe umožňuje otestovat instalaci serveru MTS bez serveru SQL a také si vyzkoušet zavádění a správu balíčků. Ukázková aplikace Tic-Tac-Toe je uložena v podadresáři \Program Files\Mts\Samples.

Chcete-li ukázkovou aplikaci Tic-Tac-Toe spustit, postupujte následovně:

•	Nainstalujte Microsoft Transaction Server.

•	Spusťte klienta Tic-Tac-Toe a hrajte proti počítači nebo proti jinému uživateli.

 Spuštění klienta Tic-Tac-Toe

1	Spusťte soubor tClient.exe, který je umístěn v adresáři nejvyšší úrovně v instalaci serveru MTS.

2	Do pole Your Name is… (Vaše jméno) zadejte své jméno a zvolte, zda chcete hrát proti počítači (Deep Viper) nebo proti jinému uživateli. Chcete-li hrát proti vzdálenému uživateli, naleznete příslušné informace v části Práce se vzdálenými počítači se serverem MTS.

Jakmile začnete hru hrát, přejděte zpět do aplikace MTS Explorer. Všimněte si, že ikona komponenty serveru Tic-Tac-Toe se otáčí a označuje tak, že je aktivována, a že server MTS byl správně nainstalován. Pokud hru zastavíte, přestane se ikona otáčet, protože klient Tic-Tac-Toe už nepoužívá komponentu serveru Tic-Tac-Toe.

Klepnete-li v nabídce Zobrazit na položku Stav, můžete si prohlédnout informace o využití komponenty Tic-Tac-Toe.


Instalace ukázkových skriptů pro správu serveru MTS

Ukázkové skripty objektů pro správu serveru představují návod, jak psát skripty v jazyce kompatibilním s automatizací (například v jazyce Visual Basic Scripting Edition - VBScript), které automatizují postupy v aplikaci MTS Explorer. Tyto ukázkové skripty automatizují zavádění aplikace Sample Bank.

Chcete-li ukázkové skripty spustit, je třeba nejdříve nainstalovat prostředí Windows Scripting Host (WSH). Nezapomeňte, že uvedené skripty lze spustit pouze na platformách Microsoft Windows NT a Alpha.

 Instalace prostředí Windows Scripting Host ze sady Windows NT 4.0 Option Pack

1	Nemáte-li prostředí WSH dosud nainstalováno, otevřete nabídku Start, přesuňte ukazatel myši na položku Microsoft Internet Information Server a klepněte na příkaz Instalace serveru Internet Information Server.

2	V instalačním programu vyberte možnost Přidat či odebrat.

3	V seznamu součástí vyhledejte položku Windows Scripting Host a zaškrtněte příslušné políčko.

4	Klepněte na tlačítko Dokončit. Instalační program sady Windows NT 4.0 Option Pack do počítače nainstaluje prostředí WSH.

Jakmile je prostředí WSH nainstalováno, je možné využít ukázkové skripty objektů pro správu. V podadresáři \Program Files\Mts\Samples jsou uloženy následující ukázkové skripty:

•	InstDLL.vbs

Tento skript odstraní stávající verze aplikace Sample Bank, vytvoří nový balíček s názvem Sample Bank, nainstaluje do nového balíčku komponenty z knihoven DLL aplikace Sample Bank v jazycích Visual Basic, Visual C++ a Visual J++, změní atributy transakcí a přidá novou roli. Před spuštěním skriptu je třeba upravit cestu k souboru.

Nezapomeňte, že tento skript vyžaduje, aby registr počítače obsahoval programové identifikátory (progID) všech komponent. Před spuštěním uvedeného skriptu je proto nutné k zaregistrování komponent v jazyce Java použít průvodce ActiveX Wizard aplikace Visual Studio 97.

•	InstPak.vbs

Tento skript nainstaluje balíček aplikace Sample Bank do prostředí run-time serveru MTS. Před spuštěním skriptu je třeba upravit cestu k souboru.

•	Uninst.vbs

Tento skript odinstaluje balíček aplikace Sample Bank z prostředí run-time serveru MTS. Před spuštěním skriptu je třeba upravit cestu k souboru.

•	InstDllCLI.vbs

Tento skript umožňuje spustit skript InstDLL.vbs z okna konzoly a zadat cestu k souboru jako parametr pro odstranění stávající verze aplikace Sample Bank, vytvoření nového balíčku s názvem Sample Bank, nainstalování komponent z knihoven DLL aplikace Sample Bank v jazycích Visual Basic, Visual C++ a Visual J++ do nového balíčku, změnu atributů transakcí a přidání nové role.

•	InstPakCLI.vbs

Tento skript umožňuje spustit skript InstPak.vbs z okna konzoly a zadat cestu k souboru jako parametr pro instalaci balíčku aplikace Sample Bank do prostředí run-time serveru MTS.

Další informace o ukázkových skriptech a objektech pro správu, se kterými lze pracovat pomocí skriptů, naleznete v Příručce správce serveru MTS v části Automatizace správy serveru MTS.

Omezení ukázkových skriptů pro správu

•	Před spuštěním skriptu InstDLL.vbs je třeba zaregistrovat komponenty v jazyce Java pomocí průvodce ActiveX Wizard aplikace Visual Studio 97.

•	Instalování komponent v jazyce Java pomocí ukázkových skriptů je podporováno pouze pro počítače s procesory Alpha nebo i386. Uživatelé platformy Alpha by ze skriptu InstDLL.vbs před jeho spuštěním měli odstranit kód pro import komponent v jazyce Java.


Získání nápovědy při práci se serverem MTS

Podporu při práci se serverem lze získat následujícími způsoby:

•	z dokumentace,

•	návštěvou domovské stránky serveru Microsoft Transaction Server na adrese http://www.microsoft.com/transaction/.

•	spojením se se službou odborné pomoci.

Dokumentace

Dokumentace k serveru MTS obsahuje obecné informace, informace zaměřené na jednotlivé činnosti a referenční informace o funkcích serveru MTS. Při práci s aplikací MTS Explorer a klíčovými slovy programovacích jazyků lze získat kontextovou nápovědu také stisknutím tlačítka F1. Kontextová nápověda znamená, že nápovědu je možné získat přímo, bez nutnosti přechodu do nabídky Nápověda - pouhým stisknutím tlačítka F1.

Viz také Přehled dokumentace k serveru MTS


Příručka Správce serveru MTS

V příručce Správce serveru MTS je popsáno, jak a kdy používat aplikaci Microsoft® Transaction Server Explorer k vytváření, instalaci, distribuci a udržování balíčků. Tato příručka obsahuje informace pro následující uživatele:

•	správci systému,

•	správci serverů WWW,

•	vývojáři aplikací.

Vývojáři se mohou těmito informacemi řídit při vytváření, zavádění a distribuci aplikací MTS. Správci systému a serverů WWW mohou k zavádění, správě a udržování aplikací MTS používat postupy týkající provádění úkolů v aplikaci MTS Explorer.

Následující části popisují zavádění a správu balíčků pomocí aplikace MTS Explorer a obsahují odkazy na témata s podrobnými informacemi.

Co znamená vytváření balíčků serveru MTS?

Co znamená distribuce balíčků serveru MTS?

Co znamená instalace balíčků serveru MTS?

Co znamená udržování balíčků serveru MTS?

Co znamená správa transakcí serveru MTS?

Co znamená automatizace správy serveru MTS?

Aplikace MTS Explorer v systému Windows 98

Pomocí aplikace MTS Explorer můžete spravovat balíčky serveru MTS v operačním systému Windows® 98. Správa serveru MTS v systému Windows 98 má však následující omezení:

•	Počítač se systémem Windows 98 můžete spravovat na dálku pomocí počítače se systémem Windows NT, pokud je v tomto počítači se systémem Windows 98 spuštěna služba vzdáleného registru (Remote Registry). Služba vzdáleného registru umožňuje změnu položek registru vzdáleného počítače se systémem Windows 98 (pokud má potřebná oprávnění).

Jestliže chcete získat službu vzdáleného registru, přejděte do podadresáře \Admin\Nettols\Remotereg na disku CD-ROM systému Windows 98. V souboru Regserv.txt si přečtěte pokyny k instalaci služby vzdáleného registru a potom spusťte instalační program služby vzdáleného registru (Regserv.exe).

•	Server MTS spuštěný v systému Windows 98 nelze spravovat na dálku z jiného počítače se systémem Windows 98 ani se systémem Windows NT.

•	V aplikaci MTS Explorer se nezobrazí levé podokno se stromem. Pohyb hierarchií směrem dolů je možný poklepáním na ikony a pohyb hierarchií směrem nahoru je možný klepnutím na tlačítko panelu nástrojů O úroveň výš.

•	Vzhledem k tomu, že v systému Windows 98 není podporován nástroj pro vytváření spustitelných souborů aplikací, nelze pomocí aplikace MTS Explorer generovat spustitelné soubory. Další informace o nástroji pro vytváření spustitelných souborů aplikací naleznete v tématu Generování spustitelných souborů serveru MTS.

•	Správa systému Windows 98 nepodporuje vlastnosti zabezpečení ani role serveru MTS. Z tohoto důvodu nebudete moci v aplikaci Explorer zobrazit složky Role, Členství v rolích a Uživatelé.

•	Chcete-li přidat uživatele do role v počítači se systémem Windows 98, musíte u tohoto počítače nakonfigurovat individuální řízení přístupu.

Individuální řízení přístupu u počítače se systémem Windows 98 lze nakonfigurovat v Ovládacích panelech po klepnutí na ikonu Síť. Na kartě Řízení přístupu klepněte na přepínač Individuální řízení přístupu. Další informace o tomto nastavení najdete v příručce Windows 98 Resource Kit.

•	Komponenty spuštěné v systému Windows 98 neumožňují vzdálený přistup z klienta v jiném počítači.

•	Systém Windows 98 neobsahuje protokol událostí systému. Položky protokolu událostí jsou zapisovány do souboru HTML s názvem Transaction Server.html, který je umístěn v podadresáři \MTSLogs adresáře Windows. Pomocí tohoto souboru HTML můžete sledovat všechny důležité události v systému nebo programu.

•	Existuje známý problém, který se objeví při neočekávaném ukončení procesu serveru MTS (z důvodu chyby failfast, neplatného výrazu nebo porušení přístupu). Opakované pokusy o restartování aplikace vytvoří více procesů serveru MTS. (Správně by měl pro každý balíček probíhat pouze jeden proces serveru MTS.) V případě neočekávaného ukončení procesu serveru musíte počítač se systémem Windows 98 restartovat.

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server, Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server


Co znamená vytváření balíčků serveru MTS?

Vytváření balíčků je posledním krokem v procesu vývoje. Vývojáři balíčků a zkušení správci systému a serverů WWW vytvářejí a zavádějí balíčky pomocí aplikace MTS Explorer. Pomocí aplikace Explorer lze implementovat konfiguraci balíčku a komponenty, která je určena během vývoje aplikace.

Další informace o navrhování a vytváření aplikací serveru MTS naleznete v části Vytváření aplikací serveru MTS příručky pro programátora serveru MTS (MTS Programmer’s Guide).

Podrobné pokyny:

Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS

Přidání komponenty do balíčku serveru MTS

Importování komponenty do balíčku serveru MTS

Odebrání komponenty z balíčku serveru MTS

Vytvoření balíčku serveru MTS pro export

Nastavení vlastností balíčků serveru MTS

Nastavení vlastností aktivace serveru MTS

Nastavení vlastností transakcí serveru MTS

Nastavení úrovní ověřování u serveru MTS

Uzamčení balíčků serveru MTS

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server, Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server , Co znamená distribuce balíčků serveru MTS?, Co znamená instalace balíčků serveru MTS?, Co znamená udržování balíčků serveru MTS?, Co znamená správa transakcí serveru MTS?, Co znamená automatizace správy serveru MTS?


Co znamená distribuce balíčků serveru MTS?

Jakmile jsou komponenty aplikace serveru MTS sestaveny a zabaleny, můžete aplikaci distribuovat klientům. Distribuci lze provádět následujícími způsoby:

•	Pomocí aplikace MTS Explorer vzdáleně přidejte komponenty ze svého počítače se serverem do počítače se serverem správce systému nebo serveru WWW. V tomto případě musí být na obou počítačích se serverem spuštěn server MTS.

•	Pomocí nástroje pro vytváření spustitelných souborů aplikací v aplikaci MTS Explorer automaticky vygenerujte spustitelné soubory aplikace odkazující na vzdálený server. U klientské aplikace nemusí být spuštěn server MTS.

Klientům, u kterých nevíte, zda mají v počítači spuštěn server MTS, je vhodné serverový balíček distribuovat pomocí nástroje pro vytváření spustitelných souborů aplikací aplikace MTS Explorer. Spustitelný soubor aplikace u klientského počítače automaticky nakonfiguruje přístup ke komponentám spouštěným na vzdáleném serveru MTS. Vzdálené komponenty můžete pomocí aplikace MTS Explorer nakonfigurovat také ručně.

Ačkoli použití nástroje pro vytváření spustitelných souborů aplikací nevyžaduje znalost programování, měli by distributoři aplikací MTS znát důsledky balení a distribuce klientských a serverových aplikací. Nesprávné balení aplikace může mít například za následek poskytnutí kódu serverové aplikace klientům v klientských programech.

Podrobné pokyny:

Práce se vzdálenými počítači se serverem MTS

Exportování balíčků serveru MTS

Generování spustitelných souborů serveru MTS

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru MTS, Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server, Co znamená vytváření balíčků serveru MTS?, Co znamená instalace balíčků serveru MTS?, Co znamená udržování balíčků serveru MTS?, Co znamená správa transakcí serveru MTS?, Co znamená automatizace správy serveru MTS?


Co znamená instalace balíčků serveru MTS?

Po sestavení balíčku je třeba balíček nainstalovat a zavést, což vyžaduje znalost vlastností balíčku a komponent. Po instalaci balíčku musí například správce systému nebo serveru WWW namapovat uživatele systému Windows NT na role přidružené k danému balíčku. Před namapováním uživatelů aplikace a skupin na role by se měl správce systému nebo serveru WWW důkladně seznámit s deklarativním zabezpečením založeném na rolích a s rolemi přidruženými k aplikaci.

Podrobné pokyny:

Instalování předem připravených balíčků serveru MTS

Inovování balíčků serveru MTS

Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS

Nastavení identity balíčků serveru MTS

Přidání nové role serveru MTS

Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server, Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server , Co znamená vytváření balíčků serveru MTS? Co znamená distribuce balíčků serveru MTS? Co znamená udržování balíčků serveru MTS?, Co znamená správa transakcí serveru MTS?, Co znamená automatizace správy serveru MTS?


Co znamená udržování balíčků serveru MTS?

Aplikace serveru MTS můžete udržovat pomocí aplikace MTS Explorer sledováním stavu nainstalovaných balíčků a, pokud je to možné, opětovnou konfigurací vlastností komponent a balíčků. V této části je popsán způsob opětovné konfigurace balíčků, které jsou již nainstalovány a zavedeny.

Podrobné pokyny:

Sledování stavu a vlastností v aplikaci MTS Explorer

Použití karet vlastností v aplikaci MTS Explorer

Správa uživatelů pro role serveru MTS

Použití replikace serveru MTS

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server, Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server, Co znamená vytváření balíčků serveru MTS?, Co znamená distribuce balíčků serveru MTS?, Co znamená instalace balíčků serveru MTS?, Co znamená správa transakcí serveru MTS?, Co znamená automatizace správy serveru MTS?


Co znamená správa transakcí serveru MTS?

Správce musí znát podstatu práce distribuovaných transakcí, aby porozuměl kontextu, ve kterém je prováděna správa transakcí v aplikaci MTS Explorer. Tato část obsahuje informace o transakcích a jejich stavech a informace o způsobu sledování a správy transakcí.

Podrobné pokyny:

Transakce MTS

Správa koordinátoru MS DTC

Sledování transakcí serveru MTS

Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98

Stavy transakcí serveru MTS

Řešení transakcí serveru MTS

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server, Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server, Co znamená vytváření balíčků serveru MTS?, Co znamená distribuce balíčků serveru MTS?, Co znamená instalace balíčků serveru MTS?, Co znamená udržování balíčků serveru MTS?,Co znamená automatizace správy serveru MTS?


Co znamená automatizace správy serveru MTS?

Správa pomocí skriptů umožňuje automatizovat konfigurování balíčků a komponent v aplikaci MTTS Explorer. Pokud znáte skriptovací jazyk, například Microsoft Visual Basic, můžete v aplikaci Explorer pomocí objektů použitelných ve skriptech automatizovat úkoly spojené se správou. Vývojáři nástrojů mohou pomocí objektů použitelných ve skriptech vytvářet doplňky aplikace MTS Explorer (například objekt, který automaticky konfiguruje vzdálené klienty).

Poznámka: Objekty použitelné ve skriptech vyžadují aktivní znalost skriptovacího jazyka pro automatizaci.

Ukázky skriptů pro správu a příručku Reference pro správu serveru MTS (MTS Administrative Reference) s referenčními stránkami jazyka Microsoft Visual Basic a Microsoft Visual C++ (rozhraní API) a ukázkami kódů objektů použitelných ve skriptech získáte v případě, že nainstalujete ukázky vývoje serveru MTS. Ukázky skriptů pro správu jsou napsány ve skriptovacím jazyce Visual Basic a využívají prostředí Windows Scripting Host, které je možné nainstalovat pomocí instalačního programu sady Windows NT 4.0 Option Pack. Další informace o použití skriptů pro správu serveru MTS naleznete v tématu Instalace ukázkových skriptů pro správu serveru MTS.

Podrobné pokyny:

Objekty správy serveru MTS

Ukázka skriptu v jazyce Visual Basic pro automatizaci správy serveru MTS

Ukázková aplikace pro automatizaci správy serveru MTS v jazyce Visual Basic

Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic

Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server, Začínáme se serverem Microsoft Transaction Server, Co znamená vytváření balíčků serveru MTS?, Co znamená distribuce balíčků serveru MTS?, Co znamená instalace balíčků serveru MTS?, Co znamená udržování balíčků serveru MTS?, Co znamená správa transakcí serveru MTS?


Hierarchie aplikace MTS Explorer

Aplikace MTS Explorer je vizuální nástroj používaný ke správě balíčků a komponent serveru MTS spouštěných v prostředí run-time serveru MTS. Pomocí této aplikace lze provádět úkoly počínaje instalací komponent do balíčků a konče sledováním stavu transakcí.

Aplikace MTS Explorer má v systému Windows NT podobu modulu snap-in, který je součástí konzoly Microsoft Management Console (MMC), a v systému Windows 98 podobu spustitelného souboru (mtxpd.exe). Aplikace Explorer obsahuje v levém podokně strom s následujícími složkami:

•	Počítače

Tato složka obsahuje počítače spravované z tohoto serveru. Místní počítač je označen jako Tento počítač.

•	Nainstalované balíčky

Tato složka obsahuje balíčky nainstalované v daném počítači.

•	Vzdálené komponenty

Tato složka obsahuje komponenty ve vzdálených počítačích, které jsou používány balíčky v daném počítači.

•	Seznam transakcí

Tato složka zobrazuje aktuální transakce, na kterých se podílí aplikace serveru MTS.

•	Statistika transakcí

Tato složka zobrazuje statistiku transakcí, na kterých se podílí místní počítač.

•	Trasovací zprávy

Tato složka obsahuje seznam trasovacích zpráv vytvořených koordinátorem Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC).

Poznámka: Aplikace MTS Explorer obsahuje v systému Windows 98 jediné podokno. V hierarchii aplikace MTS Explorer v systému Windows 98 se můžete pohybovat směrem dolů poklepáním na jednotlivé ikony a směrem nahoru klepnutím na tlačítko O úroveň výš na panelu nástrojů.

Navíc nelze v systému Windows 98 používat složku Vzdálené komponenty ani nástroj pro vytváření spustitelných souborů aplikací.

Informace o omezeních aplikace MTS Explorer v systému Windows 98 naleznete v části Aplikace MTS Explorer v systému Windows 98 v tématu Příručka správce serveru MTS.

U vzdálených počítačů spravovaných pomocí aplikace MTS Explorer se v hierarchii pod ikonou počítače zobrazí okna Nainstalované balíčky, Vzdálené komponenty, Seznam transakcí, Statistika transakcí a Trasovací zprávy.

Každý balíček nainstalovaný v aplikaci MTS Explorer obsahuje následující podsložky:

•	Komponenty

Tato složka obsahuje komponenty nainstalované ve vybraném balíčku.

•	Role

Tato složka obsahuje role dostupné v rámci daného balíčku.

•	Členství v rolích

Tato složka obsahuje role přiřazené k vybrané komponentě nebo jejímu rozhraní.

•	Uživatelé

Tato složka obsahuje uživatele namapované na roli daného balíčku.

•	Rozhraní

Tato složka obsahuje rozhraní vybrané komponenty.

•	Metody

Tato složka obsahuje metody vybraného rozhraní.

Další informace naleznete v částech:

Stručný přehled serveru Microsoft Transaction Server


Složka Počítače

Složka Počítače obsahuje složku Tento počítač a složky dalších počítačů, které jste přidali do složky Počítače. Při výchozím nastavení odpovídá složka Tento počítač místnímu počítači, ve kterém je nainstalován server MTS.

Počítač lze do složky Počítače přidat jedním z následujících způsobů:

•	Pravým tlačítkem myši klepněte na složku Počítače, v místní nabídce nastavte ukazatel myši na příkaz Nový a potom klepněte na příkaz Počítač.

•	Vyberte složku Počítače a na panelu nástrojů v pravém podokně klepněte na tlačítko Vytvořit nový objekt.

•	Vyberte složku Počítače, v levém podokně aplikace Explorer klepněte na nabídku Akce a potom nastavte ukazatel myši na příkaz Nový.

V dialogovém okně Přidat počítač zadejte název serveru, který chcete ze svého počítače spravovat. Nový server je v hierarchii aplikace MTS přidán do složky Počítače pod ikonou Tento počítač.

Další informace naleznete v částech:

Tento počítač, Vlastnosti počítače


Tento počítač

Složka Tento počítač odpovídá místnímu počítači, ve kterém je nainstalován server MTS.

V následujících tématech naleznete informace o činnostech, které lze provádět na úrovni složky Počítače:

Použití replikace serveru MTS

Správa koordinátoru MS DTC

Každá složka počítače obsahuje následující složky:

Nainstalované balíčky

Tato složka obsahuje balíčky nainstalované uživatelem a systémové balíčky spravované v tomto počítači.

Vzdálené komponenty

Tato složka obsahuje komponenty ve vzdálených počítačích, které jsou volány balíčky v místním počítači.

Seznam transakcí

Tato složka obsahuje seznam aktuálních transakcí spravovaných v tomto počítači.

Statistika transakcí

Tato složka zobrazuje statistiku transakcí, na kterých se počítač podílí.

Trasovací zprávy

Tato složka obsahuje seznam trasovacích zpráv vytvořených koordinátorem Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC).

Jako u každého počítače ve složce Počítače mohou být vlastnosti složky Tento počítač nakonfigurovány pomocí následujících karet vlastností:

•	Obecné

•	Možnosti

•	Upřesnit

Další informace naleznete v částech:

Složka Počítače


Složka Nainstalované balíčky

Složka Nainstalované balíčky zobrazuje všechny balíčky, které jste přidali do daného počítače. Na úrovni balíčku můžete provádět následující funkce:

Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS

Instalování předem připravených balíčků serveru MTS

Inovování balíčků serveru MTS

Nastavení vlastností balíčků serveru MTS

Nastavení vlastností aktivace serveru MTS

Nastavení identity balíčků serveru MTS

Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS

Nastavení vlastností transakcí serveru MTS

Uzamčení balíčků serveru MTS

Exportování balíčků serveru MTS

Sledování stavu a vlastností v aplikaci MTS Explorer

Použití karet vlastností v aplikaci MTS Explorer

Složka Nainstalované balíčky obsahuje také následující systémové balíčky:

System

Utilities

Poznámka: Jedná se o vnitřní balíčky serveru MTS, které by obecně neměly být měněny nebo konfigurovány uživateli. Možná však budete potřebovat nakonfigurovat vnitřní balíček serveru MTS z důvodu rozšíření nebo omezení privilegií serveru MTS. Chcete-li například nastavit privilegia správce u uživatele na serveru MTS, přidejte tohoto uživatele do role Administrator balíčku System.

Do složky Nainstalované balíčky můžete nainstalovat libovolný počet balíčků. Každý nainstalovaný balíček obsahuje následující podsložky.

•	Komponenty

Tato složka obsahuje komponenty nainstalované ve vybraném balíčku.

•	Role

Obsahuje role přiřazené k vybranému balíčku.

Vlastnosti balíčku mohou být konfigurovány pomocí následujících karet vlastností:

•	Obecné

•	Zabezpečení

•	Upřesnit

•	Identita

•	Aktivace

Pokud používáte server MTS se serverem Internet Information Server (IIS) verze 4.0, obsahuje složka Nainstalované balíčky také následující systémové balíčky specifické pro server IIS:

•	IIS In-Process Applications

Složka IIS In-Process Applications obsahuje komponenty jednotlivých aplikací serveru IIS spuštěných v procesu serveru IIS. Aplikace serveru IIS může být spuštěna v procesu serveru IIS nebo v odděleném procesu aplikace. Jestliže je aplikace serveru IIS spuštěna v procesu serveru IIS, zobrazí se jako komponenta ve složce IIS In-Process Applications. Pokud je aplikace serveru IIS spuštěna v odděleném procesu aplikace, zobrazí se jako oddělený balíček v hierarchii aplikace MTS Explorer.

•	IIS Utilities

Složka IIS Utilities obsahuje komponentu ObjectContext nezbytnou k povolení transakcí prostředí Active Server Pages (ASP). Další informace o transakcích v prostředí ASP naleznete v dokumentaci k serveru Internet Information Server (IIS).

Microsoft Transaction Server používá komponentu ObjectContext pro vnitřní funkce. Vlastnosti této komponenty můžete pouze zobrazit, nikoli nastavit.

Poznámka: Pokud vytváříte zabezpečené aplikace serveru IIS, které používají izolaci procesů, vytváří server IIS balíčky serveru MTS nastavené ke spuštění s identitou IWAM_<název počítače>.Chcete-li změnit identitu těchto balíčků, je třeba přidat novou identitu balíčku také do skupiny zosobnění serveru MTS. Pokud to neuděláte, nebudou funkce zabezpečení správně pracovat v rámci jiných komponent serveru MTS, které nejsou součástí procesu a které jsou daným balíčkem volány. V takovém případě bude předpokládán volající s identitou IWAM_<název počítače>, nikoli skutečný klient serveru IIS.


Balíček Utilities

Balíček Utilities obsahuje dvě komponenty: TransactionContext a TransactionContextEx. Pomocí komponent TransactionContext a TransactionContextEx můžete v základních klientech sloučit práci jednoho nebo více objektů serveru Microsoft Transaction Server do atomické transakce a zrušit nebo potvrdit tuto transakci.

Další informace naleznete v části:

Správa transakcí serveru MTS


Balíček System

Komponenty obsažené v balíčku System nelze upravovat. Microsoft Transaction Server používá tyto komponenty pro vnitřní funkce. Vlastnosti komponent balíčku System můžete pouze zobrazit, nikoli nastavit.

Pokud má mít uživatel možnost odstraňovat a upravovat balíčky spravované aplikací MTS Explorer, je třeba, aby byl tento uživatel namapován na roli Administrator balíčku System. Pokud je server MTS nainstalován na serveru, který má roli primárního nebo záložního řadiče domény, může balíčky v aplikaci MTS Explorer spravovat pouze správce domény.

Další informace naleznete v částech:

Konfigurace serveru MTS, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny, Složka Uživatelé


Složka Komponenty

Složka Komponenty obsahuje komponenty ve vybraném balíčku.

V následujících tématech naleznete podrobné informace o činnostech na úrovni komponent:

Přidání komponenty do balíčku serveru MTS

Importování komponenty do balíčku serveru MTS

Odebrání komponenty z balíčku

Sledování stavu a vlastností v aplikaci MTS Explorer

Použití karet vlastností v aplikaci MTS Explorer

Nastavení vlastností transakcí serveru MTS

Konfigurace deklarativního zabezpečení u rolí serveru MTS

Složka Komponenty obsahuje následující podsložky:

•	Rozhraní

Tato složka obsahuje rozhraní přidružená k vybrané komponentě.

•	Členství v rolích (komponenty)

Tato složka obsahuje role a uživatele přidružené k rolím vybrané komponenty.

Vlastnosti komponent mohou být konfigurovány pomocí následujících karet vlastností:

•	Obecné

•	Transakce

•	Zabezpečení

Další informace naleznete v části:

Nastavení vlastností aktivace serveru MTS


Složka Role

Složka Role obsahuje role přiřazené vybranému balíčku. Server MTS umožňuje definovat role, které určují přístup uživatelů k balíčku, komponentě nebo rozhraní. Každou roli, kterou přidáte do složky Role vybraného balíčku můžete také přidat do složky Členství v rolích některé komponenty nebo rozhraní tohoto balíčku.

Na úrovni složky Role můžete provádět následující funkce:

Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny

Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS

Přidání nové role serveru MTS

Složka Role obsahuje jednu podsložku:

•	Uživatelé

Vlastnosti rolí mohou být konfigurovány pomocí následující karty vlastností:

•	Obecné

Další informace naleznete v částech:

Konfigurace serveru MTS, Balíček System


Složka Rozhraní

Složka Rozhraní obsahuje rozhraní definovaná pro vybranou komponentu.

Složka Rozhraní obsahuje dvě podsložky:

•	Metody

•	Členství v rolích

Vlastnosti rozhraní mohou být zobrazeny pomocí následujících karet vlastností:

•	Obecné

•	Proxy

Všimněte si, že s výjimkou určení popisu rozhraní nemůžete na kartě Obecné konfigurovat vlastnosti rozhraní.

Další informace naleznete v části:

Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS


Složka Metody

Složka Metody obsahuje metody definované ve vybraném rozhraní.

Vlastnosti metod mají jedinou kartu vlastností:

•	Obecné

S výjimkou přidání popisu metody nemůžete vlastnosti metod na kartě vlastností Obecné konfigurovat.

Další informace naleznete v části:

Složka Rozhraní


Složka Členství v rolích

Složka Členství v rolích obsahuje role přiřazené komponentě nebo rozhraní. Pokud tyto role přidáte do složky Členství v rolích ze složky Role některého balíčku, můžete řídit přístup k rozhraní nebo komponentě.

Vlastnosti pro Členství v rolích jsou zadávány na úrovni složky Role. Například popis, který zadáte u role balíčku, bude zobrazen na úrovni Členství v rolích.

Informace o deklarativním zabezpečení naleznete v tématu Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS.

Další informace naleznete v částech:

Složka Rozhraní


Složka Uživatelé

Složka Uživatelé obsahuje uživatele nebo skupiny systému Windows NT přidružené k roli. Každý uživatel představuje uživatelský účet systému Windows NT přidaný do složky Role příslušného balíčku. Přidáním uživatelských účtů nebo skupin do složky Role můžete řídit přístup k balíčkům, komponentám a rozhraním.

Na úrovni složky Uživatelé můžete provádět následující funkce:

Přidání nového uživatele do role

Odebrání uživatele z role

Ke složce Uživatelé není přiřazena žádná karta vlastností.

Další informace naleznete v částech:

Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny


Složka Vzdálené komponenty

Složka Vzdálené komponenty obsahuje komponenty registrované místně v jednom počítači ke spouštění na dálku na jiném počítači. K použití složky Vzdálené komponenty je třeba, aby byl v klientských počítačích, které chcete konfigurovat, nainstalován server MTS. Pokud chcete vzdálené počítače konfigurovat ručně pomocí aplikace Explorer, přidejte komponenty, ke kterým budou mít přístup vzdálené počítače, do složky Vzdálené komponenty.

Před konfigurováním vzdálených komponent musíte do složky Počítače přidat všechny další servery, na kterých budou vzdálené komponenty spouštěny.

Informace o práci se vzdálenými počítači, ve kterých je spuštěn server MTS, naleznete v následujících tématech:

Exportování balíčků serveru MTS

Práce se vzdálenými počítači se serverem MTS

Poznámka: U komponent spouštěných v systému Windows 98 nelze použít vzdálený přístup z klienta v jiném počítači. Další informace naleznete v kapitole Aplikace MTS Explorer v systému Windows 98 v tématu Příručka Správce serveru MTS.

Další informace naleznete v části:

Generování spustitelných souborů serveru MTS


Seznam transakcí

V okně Seznam Transakcí jsou zobrazeny aktuální transakce, na kterých se tento počítač podílí. Zahrnuty jsou také:

•	transakce jejichž stav je nejistý;

•	transakce, jejichž stav se nezměnil po dobu určenou na kartě vlastností Upřesnit dialogového okna vlastností počítače.

Informace o popisu ikon zobrazených v seznamu transakcí naleznete v tématu Ikony transakcí.

V následujících tématech naleznete přehled správy transakcí:

•	Transakce serveru MTS

•	Stavy transakcí serveru MTS

V okně Seznam transakcí můžete provádět následující úkoly:

•	Sledování transakcí serveru MTS

•	Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98

•	Řešení transakcí serveru MTS

Vlastnosti transakcí můžete zobrazit také klepnutím pravým tlačítkem myši na vybranou transakci a potom klepnutím na příkaz Vlastnosti.

Další informace naleznete v částech:

Ikony transakcí, Správa koordinátoru MS DTC


Statistika transakcí

V okně Statistika transakcí je zobrazena statistika transakcí, na kterých se počítač podílí. Některé statistické hodnoty jsou kumulativní, jiné odrážejí aktuální výkon.

V následujících tématech naleznete přehled správy transakcí:

•	Transakce serveru MTS

•	Stavy transakcí serveru MTS

V okně Statistika transakcí můžete provádět následující úkoly:

•	Sledování transakcí serveru MTS

•	Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98

•	Řešení transakcí serveru MTS

Při použití aplikace MTS Explorer v systému Windows NT můžete pro daný server otevřít pouze jedno okno Statistika transakcí.

Aktuální

•	Aktivní - Aktuální počet transakcí, které dosud nedokončily dvoufázový potvrzovací protokol.

•	Maximálně aktivních - Maximální počet aktivních transakcí v libovolném okamžiku během aktuální relace koordinátoru Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC).

•	Nejisté - Aktuální počet transakcí, které nelze potvrdit z důvodu selhání komunikace mezi místním databázovým serverem a koordinátorem potvrzení.

Souhrn

•	Potvrzené - Kumulovaný součet potvrzených transakcí. Tato hodnota nezahrnuje vynuceně potvrzené transakce (vyřešené ručně).

•	Zrušené - Kumulovaný součet zrušených transakcí. Tato hodnota nezahrnuje vynuceně zrušené transakce.

•	Vynuceně potvrzené - Kumulovaný součet ručně potvrzených transakcí.

•	Vynuceně zrušené - Kumulovaný součet ručně zrušených transakcí.

•	Celkem - Kumulovaný součet všech transakcí.

Doby odezvy

V tomto rámečku je zobrazena minimální, průměrná a maximální doba odezvy transakcí v milisekundách. Doba odezvy je doba trvání transakce od jejího počátku do potvrzení.

Spuštění MS DTC nebo Zastavení MS DTC

V tomto rámečku je zobrazeno datum a čas, kdy byla spuštěna aktuální relace koordinátoru MS DTC. Datum a čas spuštění se nezobrazí, pokud není koordinátor MS DTC spuštěn. Zastavení koordinátoru MS DTC se v rámečku zobrazí také.

Některé statistické hodnoty jsou kumulativní, jiné odrážejí aktuální výkon.

Při zastavení služby MS DTC jsou kumulativní statistické hodnoty nastaveny na nulu.

Další informace naleznete v částech:

Správa koordinátoru MS DTC


Trasovací zprávy

Okno Trasovací zprávy obsahuje seznam trasovacích zpráv vytvořených koordinátorem Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC). Trasování umožňuje zobrazit aktuální stav různých činností koordinátoru MS DTC, jako je například spuštění a vypnutí, a trasovat potenciální problémy zobrazením dalších informací o ladění.

V následujících tématech naleznete přehled správy transakcí:

•	Transakce serveru MTS

•	Stavy transakcí serveru MTS

V okně Trasovací zprávy můžete provádět následující úkoly:

•	Sledování transakcí serveru MTS

•	Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98

K určení úrovně trasování zobrazené v tomto okně můžete použít jezdec Trasování na kartě Upřesnit.

Závažnost

Ikona	Popis
	Chyby Došlo k události vyžadující restartování koordinátoru MS DTC. Je například objeven poškozený soubor protokolu.
	Varování Brzy může dojít k chybě.
	Informace Informace o méně častých událostech, jako je například zapnutí a vypnutí.
	Trasování Informace o ladění u událostí, jako je připojení nových klientů nebo přiřazení správce prostředků.
Zdroj

Zobrazí zdroj trasovací zprávy:

•	SVC - Zdrojem trasovací zprávy je služba MS DTC.

•	LOG - Zdrojem trasovací zprávy je protokol koordinátoru MS DTC.

•	CM - Zdrojem trasovací zprávy je správce síťového připojení služby MS DTC.

Při trasování a v protokolu událostí systému Windows NT je u všech zpráv označen zdroj.

Zpráva

Zobrazuje zprávy.

Další informace naleznete v části:

Správa koordinátoru MS DTC


Ikony transakcí

V okně Seznam transakcí mohou být zobrazeny následující ikony:

Ikona	Popis
	Aktivní Transakce je spuštěna.
	Probíhá rušení Probíhá rušení transakce. Koordinátor MS DTC upozorňuje všechny účastníky, že transakce musí být zrušena. V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
	Zrušená Transakce je zrušena. Všichni účastníci byli upozorněni. Jakmile je transakce zrušena, je okamžitě odstraněna ze seznamu transakcí v okně Seznam transakcí koordinátoru MS DTC. V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
	Probíhá příprava Klientská aplikace vydala požadavek na potvrzení. Koordinátor MS DTC shromažďuje ode všech účastníků odpovědi s potvrzením připravenosti.
	Připravená Všichni účastníci potvrdili, že jsou připraveni.
	Nejistá Transakce je připravena, je koordinována jiným koordinátorem MS DTC a tento koordinátor je nedostupný. Správce systému může vynutit potvrzení nebo zrušení transakce klepnutím pravým tlačítkem myši v okně Seznam transakcí a volbou příkazů Vyřešit a Potvrdit nebo Vyřešit a Zrušit. Jakmile je výsledek transakce takto vynucen, je transakce označena jako vynuceně potvrzená nebo vynuceně zrušená. Upozornění: Pokud jste si nepřečetli téma Řešení transakcí serveru MTS, neprovádějte ručně vynucené nejisté transakce.
	Vynuceně potvrzená Správce vynutil potvrzení nejisté transakce (další informace naleznete v tématu Řešení transakcí serveru MTS).
	Vynuceně zrušená Správce vynutil zrušení nejisté transakce (další informace naleznete v tématu Řešení transakcí serveru MTS).
	Probíhá potvrzování Transakce byla úspěšně připravena a koordinátor MS DTC upozorňuje účastníky, že transakce je potvrzena. Koordinátor MS DTC transakci neukončí, dokud všichni účastníci nepotvrdí, že obdrželi (a zaprotokolovali) požadavek na potvrzení. V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
	Nelze upozornit na zrušení Koordinátor MS DTC upozornil všechny připojené účastníky, že transakce je zrušena. Jedinými neupozorněnými účastníky jsou ti, kteří jsou aktuálně nedosažitelní. Tento stav transakce nastává tehdy, když musí koordinátor MS DTC informovat některého správce prostředků (například správce systému IBM LU 6.2), že transakce je zrušena, ale není schopen to provést, protože nemá spojení se systémem IBM. Správce systému může u koordinátoru MS DTC vynutit zapomenutí transakce klepnutím pravým tlačítkem myši v okně Seznam transakcí a volbou příkazů Vyřešit a Zapomenout. Upozornění: Pokud jste si nepřečetli téma Řešení transakcí serveru MTS, neprovádějte manuálně zapomenutí transakce.
	Nelze upozornit na potvrzení Koordinátor MS DTC upozornil všechny připojené účastníky, že transakce je potvrzena. Jedinými neupozorněnými účastníky jsou ti, kteří jsou nyní nedosažitelní. Správce systému může u koordinátoru MS DTC vynutit zapomenutí transakce klepnutím pravým tlačítkem myši v okně Seznam transakcí a volbou příkazů Vyřešit a Zapomenout. Upozornění: Pokud jste si nepřečetli téma Řešení transakcí serveru MTS, neprovádějte manuálně zapomenutí transakce.
	Potvrzená Transakce je potvrzena a všichni účastníci byli upozorněni. Jakmile je transakce potvrzena, je okamžitě odstraněna ze seznamu transakcí v okně Seznam transakcí služby MS DTC.  V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
Další informace naleznete v části:

Správa koordinátoru MS DTC


Vlastnosti počítače

Vlastnosti počítače určují obecné informace o počítači a řídí aktualizaci počítače serverem MTS.

Obecné

Možnosti

Upřesnit

Další informace naleznete v části:

Složka Počítače


Karta Obecné (počítač)

Karta Obecné určuje název a popis počítače.

Název

Zde je zobrazen název počítače.

Popis

V tomto poli je zobrazen popis počítače. Zadáním popisu usnadníte identifikaci a správu daného počítače.

Další informace naleznete v části

Složka Počítače


Karta Možnosti (počítač)

Pomocí karty Možnosti lze nastavit vlastnost časový limit transakce a informace o replikaci.

Hodnota časového limitu transakcí je měřena ve vteřinách a označuje maximální dobu, po kterou mohou transakce spuštěné v tomto počítači zůstat aktivní. Pokud transakce zůstane aktivní déle, je systémem automaticky zrušena. Výchozí hodnota je 60 vteřin. Zadáním hodnoty 0 můžete časový limit transakce zrušit. Toto nastavení je vhodné při ladění aplikací serveru MTS.

Pomocí skupinového rámečku Replikace na kartě Možnosti lze poskytovat informace o replikaci pro počítač se serverem MTS. K zajištění podpory při selhání failover zadejte do textového pole Replikační sdílená položka název virtuálního serveru Microsoft Cluster Server (MSCS). Katalog serveru MTS nelze replikovat v počítači se systémem Windows 98.

Můžete také zadat počítač, ke kterému chcete povolit přístup klientským spustitelným souborům. Před generováním spustitelného souboru aplikace zadejte do textového pole Název vzdáleného serveru fyzický název serveru pro klienty, kterým chcete umožnit přístup. Pokud je tento řetězec prázdný, bude použit fyzický název počítače provádějícího export. Pokud zadáte název vzdáleného serveru, bude spustitelný soubor aplikace generovaný aplikací MTS Explorer odkazovat na název tohoto vzdáleného serveru.

Další informace naleznete v částech:

Použití replikace serveru MTS, Generování spustitelných souborů serveru MTS, Složka Počítače


Karta Upřesnit (počítač)

Pomocí karty Upřesnit lze konfigurovat vlastnosti koordinátoru Microsoft Distributed Transaction Coordinator (DTC). Tato nastavení platí pouze pro okna Seznam transakcí, Statistika transakcí, a Trasovací zprávy.

Poznámka: Na kartě Upřesnit dialogového okna Tento počítač - vlastnosti nelze získat přístup k nápovědě.

Zobrazení

•	Obnovení zobrazení - Pomocí jezdce lze nastavit hodnotu rozsahu od Méně často po Často. Méně často znamená, že okna transakcí jsou aktualizována každých 20 vteřin, zatímco Často znamená, že jsou aktualizována každou vteřinu. Častější aktualizace znamenají větší zatížení správy transakcí, ale poskytují aktuálnější informace.

•	Zobrazené transakce - Pomocí jezdce lze nastavit hodnotu rozsahu od Velmi staré po Nové a Staré. Při volbě Velmi staré jsou zobrazeny pouze transakce, které jsou aktivní déle než 5 minut, zatímco při volbě Nové a Staré jsou zobrazeny transakce, které jsou aktivní déle než 1 vteřinu.

•	Trasování - Pomocí jezdce lze nastavit hodnotu rozsahu od Méně (rychlejší MS DTC) po Více (pomalejší MS DTC). Dostupná jsou následující nastavení:

•	Neodesílat trasování.

•	Odesílat pouze chybová trasování.

•	Odesílat chybová trasování a varování.

•	Odesílat chybová a informační trasování a varování (výchozí nastavení).

•	Odesílat všechna trasování.

Vlastnosti protokolu

•	Umístění - Místo pro uložení souboru s protokolem.

•	Kapacita - Maximální velikost souboru protokolu.

Obnovit protokol

Toto tlačítko slouží k aktualizaci souboru protokolu po provedení změn.

Upozornění: Neobnovujte soubor protokolu koordinátoru MS DTC, pokud obsahuje nevyřešené transakce.

V následujících tématech naleznete přehled správy transakcí:

•	Transakce serveru MTS

•	Stavy transakcí serveru MTS

Následující témata obsahují informace o používání oken Statistika transakcí, Trasovací zprávy a Seznam transakcí v aplikaci Explorer:

•	Sledování transakcí serveru MTS

•	Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98

Další informace naleznete v části:

Správa koordinátoru MS DTC


Vlastnosti balíčku

Pomocí vlastností balíčku lze řídit způsob přístupu k balíčku.

Obecné

Zabezpečení

Upřesnit

Identita

Aktivace

Důležité: Vlastnosti Zabezpečení a Identita u Knihovního balíčku nelze upravovat (ani tento balíček ukončit) pomocí karet vlastností.

V počítačích se systémem Windows 98 neobsahují dialogová okna vlastností balíčků kartu Zabezpečení. Zabezpečení na základě rolí je podporováno pouze v systému Windows NT.

Další informace naleznete v části:

 Složka Nainstalované balíčky


Karta Obecné (balíček)

Na kartě Obecné jsou zobrazeny obecné informace o vybraném balíčku.

Název

V tomto poli je zobrazen název balíčku.

Popis

V tomto poli je zobrazen popis balíčku. Zadáním popisu můžete usnadnit identifikaci a správu balíčku.

ID balíčku

Zobrazí identifikační číslo balíčku. Jde o jedinečné číslo generované při vytváření balíčku. Pomocí ID balíčku můžete identifikovat jednotlivé verze balíčku v počítači.

Další informace naleznete v částech:

Složka Nainstalované balíčky, Vlastnosti balíčků


Karta Zabezpečení (balíček)

Na kartě Zabezpečení jsou zobrazeny informace týkající se zabezpečení vybraného balíčku.

Povolit kontrolu autorizace

Pokud je toto políčko zaškrtnuto, kontroluje Microsoft Transaction Server bezpečnostní pověření jednotlivých klientů, kteří volají daný balíček. Kontrola autorizace je při výchozím nastavení povolena.

Úroveň ověřování pro volání

V tomto rozevíracím seznamu lze nastavit úroveň ověřování klientů, kteří volají daný balíček.

Další informace naleznete v částech:

Složka Nainstalované balíčky, Vlastnosti balíčku, Nastavení vlastností ověřování serveru MTS, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS


Karta Upřesnit (balíček)

Karta Upřesnit určuje, zda je serverový proces přidružený k balíčku vždy spuštěn nebo zda bude po uplynutí určité doby ukončen.

Pokud chcete balíček po určité době nečinnosti ukončit, můžete po klepnutí na přepínač Ukončit pro nečinnosti trvající nastavit čas ukončení procesu serveru.

Pokud chcete, aby byl server vždy dostupný, klepněte na přepínač Při nečinnosti ponechat proces spuštěný.

Pomocí příkazu Ukončit serverové procesy v nabídce Nástroje můžete ukončit všechny procesy serveru v daném počítači.

Další informace naleznete v částech:

Složka Nainstalované balíčky


Karta Identita (balíček)

Karta Identita slouží k nastavení identity uživatele u všech komponent spuštěných v daném balíčku. Jako výchozí je aktivován přepínač Interaktivní uživatel, což je uživatel přihlášený na účet serveru systému Windows NT. Chcete-li vybrat jiného uživatele, klepněte na přepínač Tento uživatel a zadejte název účtu a heslo.

Důležité: Při nastavování identity balíčku ověřuje server MTS zadané heslo. Pokud však změníte heslo účtu a neprovedete aktualizaci hesla v aplikaci MTS Explorer, nebude možné balíček spustit. Jestliže určíte dalšího uživatele a heslo, neověřuje Microsoft Transaction Server zadávané heslo. Spustíte-li balíček s neplatným heslem, dojde k chybě a je vytvořen záznam v protokolu událostí.

Možnost Tento uživatel lze pro uživatele nastavit pouze v případě, že jste přihlášeni k počítači, který je mapován na tohoto uživatele.

Další informace naleznete v částech:

Konfigurace deklarativního zabezpečení u rolí serveru MTS, Složka Nainstalované balíčky


Karta Aktivace (balíček)

Pomocí karty Aktivace lze určit způsob aktivace komponent balíčku.

Balíček může být spuštěn v rámci procesu klienta, který ho volal (jako knihovní balíček) nebo v rámci vyhrazeného místního procesu (jako serverový balíček).

Knihovní balíček

Na tento přepínač klepněte, má-li být balíček spouštěn jako knihovní balíček. Knihovní balíček je spouštěn v rámci procesu klienta, který ho vytvořil. Tato možnost je k dispozici pouze pro klienty v počítači, ve kterém je balíček instalován a konfigurován. Všimněte si, že knihovní balíčky neumožňují sledování komponent, kontrolu rolí ani izolování procesů.

Serverový balíček

Na tento přepínač klepněte, má-li být balíček spouštěn jako serverový balíček. Serverový balíček je spouštěn v místním počítači v rámci svého vlastního procesu. Serverové balíčky podporují zabezpečení na základě rolí, sdílení prostředků, izolaci procesů a správu procesů (například sledování balíčků).

Další informace naleznete v částech:

Složka Nainstalované balíčky, Vlastnosti balíčků


Vlastnosti komponent

Pomocí vlastností komponent je řízena podpora transakcí a nastavení zabezpečení. Na kartě Obecné můžete prohlížet také vlastnosti identifikující danou komponentu, například název, programový identifikátor Prog ID a identifikátor třídy (CLSID).

Obecné

Transakce

Zabezpečení

Další informace naleznete v částech:

Složka Komponenty, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS


Karta Obecné (komponenta)

Na kartě Obecné jsou zobrazeny obecné informace o vybrané komponentě.

Identifikátor ProgID komponenty

Zde je zobrazen programový identifikátor (ProgID).

Popis

V tomto poli je zobrazen popis komponenty. Zadáním popisu usnadníte identifikaci a správu dané komponenty.

DLL

Zde je zobrazena knihovna DLL obsahující definici třídy a rozhraní komponenty.

CLSID

Zde je zobrazen identifikátor (CLSID) vybrané komponenty. Použití identifikátoru CLSID v kódu umožňuje identifikaci a přístup ke komponentě.

Balíček

Zde je zobrazen název balíčku, ve kterém je nainstalována vybraná komponenta.

Další informace naleznete v částech:

Složka Komponenty, Vlastnosti komponent


Karta Zabezpečení (komponenta)

Pomocí karty Zabezpečení lze konfigurovat zabezpečení vybraných komponent. Informace o deklarativním zabezpečení naleznete v tématu Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS.

Povolit kontrolu autorizace

Toto políčko zaškrtněte, má-li Microsoft Transaction Server kontrolovat bezpečnostní pověření všech klientů, kteří volají daný balíček.

Další informace naleznete v částech:

Složka Komponenty, Vlastnosti komponent serveru MTS


Karta Transakce (komponenta)

Na kartě Transakce lze určit způsob, jakým komponenta podporuje transakce.

•	Vyžaduje transakci - Tento přepínač označuje, že objekty komponenty musí být spouštěny v rámci transakce. Je-li vytvořen nový objekt, zdědí kontext objektu transakci z kontextu klienta. Pokud u klienta transakce neexistuje, vytvoří server MTS pro objekt automaticky novou transakci.

•	Vyžaduje novou transakci - Tento přepínač označuje, že objekty komponenty musí být spouštěny v rámci svých vlastních transakcí. Při vytvoření nového objektu pro něj server MTS automaticky vytvoří novou transakci, bez ohledu na to, zda u klienta nějaká transakce existuje.

•	Podporuje transakce - Tento přepínač označuje, že objekty komponenty mohou být spouštěny v rámci transakcí klienta. Je-li vytvořen nový objekt, zdědí jeho kontext transakci z kontextu klienta. Pokud u klienta transakce neexistuje, je nový kontext vytvořen také bez transakce.

•	Nepodporuje transakce - Tento přepínač označuje, že objekty komponenty není vhodné spouštět v rámci transakcí. Při vytvoření nového objektu je pro něj vytvořen kontext bez transakce, bez ohledu na to, zda u klienta nějaká transakce existuje.

Další informace naleznete v částech:

Složka Komponenty, Vlastnosti komponent serveru MTS, Správa transakcí serveru MTS


Vlastnosti vzdálených komponent

Vlastnosti vzdálených komponent slouží k zobrazení informací o komponentách přidaných do složky Vzdálené komponenty. Na kartě Obecné nelze konfigurovat vlastnosti vzdálených komponent s výjimkou určení popisu komponenty.

Karta Obecné

Další informace naleznete v částech:

Složka Vzdálené komponenty, Distribuce balíčků serveru MTS


Karta Obecné (vzdálená komponenta)

Na kartě Obecné jsou zobrazeny informace identifikující vybranou vzdálenou komponentu.

Název

Zde je zobrazen název vzdálené komponenty.

Popis

V tomto poli je zobrazen popis vzdálené komponenty. Zadáním popisu usnadníte identifikaci a správu vzdálené komponenty.

CLSID

ID třídy komponenty.

Spouštěna v

Zde je zobrazen název počítače, ze kterého byla komponenta nainstalována.

Další informace naleznete v části:

Složka Vzdálené komponenty


Vlastnosti rolí

Vlastnosti rolí slouží k zobrazení názvu, popisu a ID určité role.

Obecné

Další informace naleznete v částech:

Složka Role,Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny


Karta Obecné (role)

Na kartě Obecné jsou zobrazeny obecné informace o vybrané roli.

Název

Zde je zobrazen název role.

Popis

V tomto poli je zobrazen popis role. Zadáním popisu usnadníte identifikaci a správu dané role.

ID role

Zde je zobrazeno identifikační číslo role, které server MTS generuje při přidání role. Pomocí tohoto čísla můžete rozlišovat role s podobnými názvy identifikovanými pro různé balíčky.

Přehled objektů ve složce Role a informace o funkcích, které jsou prováděny na úrovni role, naleznete v tématu Složka Role.

Další informace naleznete v částech:

Složka Role, Vlastnosti rolí serveru MTS, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny


Vlastnosti členů rolí

Vlastnosti členů rolí slouží k zobrazení informací o rolích přidaných ke komponentě nebo rozhraní.

Obecné

Další informace naleznete v částech:

Složka Členství v rolích, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny


Karta Obecné (člen role)

Na kartě Obecné jsou zobrazeny obecné informace o vybrané roli.

Název

Zde je zobrazen název role.

Popis

V tomto poli je zobrazen popis role. Zadáním popisu usnadníte identifikaci a správu dané role.

ID role

Zde je zobrazeno identifikační číslo role, které server MTS generuje při přidání role. Pomocí tohoto čísla můžete rozlišovat role s podobnými názvy identifikovanými pro různé balíčky.

Další informace naleznete v částech:

Složka Členství v rolích, Vlastnosti rolí, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny


Vlastnosti rozhraní

Vlastnosti rozhraní slouží k zobrazení informací o rozhraní používaném komponentou.

Obecné

Proxy

Další informace naleznete v částech:

Složka Rozhraní


Karta Obecné (rozhraní)

Na kartě Obecné jsou zobrazeny informace identifikující vybrané rozhraní.

Název

Zde je zobrazen název rozhraní.

Popis

V tomto poli je zobrazen popis rozhraní. Zadáním popisu usnadníte identifikaci a správu daného rozhraní.

IID

Zde je zobrazen identifikátor rozhraní.

Další informace naleznete v částech:

Složka Rozhraní, Vlastnosti rozhraní


Karta Proxy (rozhraní)

Na této kartě jsou zobrazeny informace identifikující vybraný objekt proxy či stub.

Proxy či stub

Zobrazuje identifikátor CLSID a název souboru knihovny DLL objektů proxy či stub.

Knihovna typů

V tomto rámečku je zobrazeno ID knihovny a umístění souboru knihovny typů.

Další informace naleznete v částech:

Složka Rozhraní, Vlastnosti rozhraní


Vlastnosti metod

Vlastnosti metod slouží k zobrazení informací o metodách daného rozhraní.

Obecné

Další informace naleznete v částech:

Složka Metody


Karta Obecné (metoda)

Na kartě Obecné jsou zobrazeny informace identifikující vybranou metodu.

Název

Zde je zobrazen název metody.

Popis

Do tohoto pole můžete zadat popis metody.

Další informace naleznete v částech:

Složka Metody, Vlastnosti metod


Vytváření balíčků serveru MTS

Vytváření balíčků je poslední fází při vývoji aplikací serveru MTS. Rozhodnutí týkající se návrhu balíčku určují organizaci a vlastnosti komponent. K vytvoření balíčků serveru MTS nejsou třeba znalosti programování; měli byste však být důkladně obeznámeni se specifikacemi návrhu a implementace aplikace.

Tuto část Příručky správce serveru MTS doporučujeme studovat současně s příručkou programátora MTS Programmer’s Guide, která vám umožní pochopit souvislosti při návrhu balíčkování komponent pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer.

Balíčkování komponent představuje rozhodování o sdružování prostředků, nastavení aktivace a podpory transakcí. Jestliže například vytvoříte balíček, měli byste se pokusit seskupit komponenty sdílející stejné prostředky do stejného balíčku. Zvažte typy prostředků sdílené komponentami v balíčku a seskupte komponenty, které sdílejí prostředky s velkými nároky, například připojení k určité databázi.

Seskupením komponent do balíčků a využitím sdružování prostředků se zvýší efektivita aplikací serveru MTS. Pokud budete studovat příručku programátora MTS Programmer’s Guide současně s Příručkou správce serveru MTS, můžete se dozvědět více o záležitostech týkajících se vývoje, které stimulují vytváření a používání balíčků pomocí aplikace Explorer. Pokyny k získání příručky programátora MTS Programmer’s Guide naleznete v části Instalace ukázek a dokumentace k vývoji serveru MTS.

Tato část obsahuje následující témata:

Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS

Přidání komponenty do balíčku serveru MTS

Importování komponenty do balíčku serveru MTS

Odebrání komponenty z balíčku serveru MTS

Vytvoření balíčku serveru MTS pro export

Nastavení vlastností balíčku serveru MTS

Nastavení vlastností aktivace serveru MTS

Nastavení vlastností transakce serveru MTS

Nastavení úrovně ověřování serveru MTS

Uzamčení balíčku serveru MTS


Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS

Prvním krokem při použití aplikace MTS Explorer je vytvoření balíčku. Balíček, který lze pomocí aplikace MTS Explorer snadno vytvořit, představuje soubor komponent spuštěných v rámci stejného procesu. Můžete vytvořit prázdný balíček a pak do něj přidat komponenty nebo nainstalovat předem připravený balíček. Balíčky lze přidat pomocí Průvodce balíčky nebo přetažením souboru balíčku (souboru .PAK) z Průzkumníka systému Windows NT do pravého podokna aplikace MTS Explorer.

Balíčky určují hranice pro serverový proces spuštěný na počítači se serverem. Pokud například seskupíte komponentu odbytu a komponentu nákupu do odlišných balíčků, budou tyto komponenty spuštěny v oddělených procesech pomocí izolace procesů. Jestliže tedy dojde k neočekávanému ukončení některého serverového procesu (způsobenému například zásadní chybou), může druhý balíček pokračovat v činnosti v rámci svého izolovaného procesu.

Vytvoření prázdného balíčku

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer vyberte počítač, pro který chcete vytvořit balíček.

2	Otevřete složku Nainstalované balíčky tohoto počítače.

3	V nabídce Akce klepněte na příkaz Nový. Můžete také vybrat složku Nainstalované balíčky, klepnout na ni pravým tlačítkem myši, vybrat v nabídce příkaz Nový a potom možnost Balíček nebo klepnout na panelu nástrojů serveru MTS na tlačítko Vytvořit nový objekt.

4	Pomocí Průvodce balíčky nainstalujte předem připravený balíček nebo vytvořte prázdný balíček. Pokud vytvoříte prázdný balíček, je do něj třeba přidat komponenty a role, aby fungoval.

5	Klepněte na tlačítko Vytvořit prázdný balíček.

6	Zadejte název nového balíčku a klepněte na tlačítko Další.

7	V dialogovém okně Nastavit identitu balíčku nastavte identitu balíčku a klepněte na tlačítko Dokončit.

Výchozí nastavení identity balíčku je Interaktivní uživatel. Interaktivní uživatel je uživatel, který se přihlásil k počítači se serverem, na kterém je balíček spuštěn. Jiného uživatele můžete vybrat pomocí přepínače Tento uživatel a zadáním konkrétního uživatele systému Windows NT.

Další informace naleznete v částech:

Přidání komponenty do balíčku serveru MTS, Importování komponenty do balíčku serveru MTS, Vytvoření balíčku serveru MTS pro export, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS


Přidání komponenty do balíčku serveru MTS

Komponenta serveru MTS je opakovaně použitelný celek obsahující kód a data, který je součástí specifikace modelu COM (Component Object Model). Komponenty v aplikaci ustanovují obchodní logiku.

Komponentu lze do balíčku přidat:

•	pomocí Průvodce komponentami,

•	přesunutím komponenty z existujícího balíčku.

Komponenty lze do složky Komponenty daného balíčku přidat pomocí průvodce komponentami v aplikaci MTS Explorer nebo přetažením knihoven DLL obsahujících žádané komponenty z Průzkumníka systému Windows NT do balíčku. Použijete-li Průvodce komponentami, můžete nainstalovat novou komponentu (v tom případě dojde k přidání komponenty do systémového registru) nebo můžete importovat komponenty, které již byly zaregistrovány. Komponenty lze přidat jak do prázdných, tak do existujících balíčků.

Chcete-li přesunout komponentu z existujícího balíčku, stačí ji přetáhnout z tohoto balíčku na novou komponentu.

Všimněte si, že v jedné aplikaci serveru MTS mohou být zahrnuty komponenty, které mohou být nainstalovány ve více balíčcích. Komponenty sdílející stejnou knihovnu DLL lze umístit do zcela samostatných balíčků.

Přidání komponenty do balíčku

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer vyberte počítač, do kterého chcete komponentu nainstalovat.

2	Otevřete složku Nainstalované balíčky a vyberte balíček, do kterého chcete komponentu nainstalovat.

3	Otevřete složku Komponenty.

4	V nabídce Akce klepněte na příkaz Nový. Můžete také vybrat složku Komponenty, klepnout na ni pravým tlačítkem myši, vybrat v nabídce příkaz Nový a potom možnost Komponenta nebo klepnout na panelu nástrojů serveru MTS na tlačítko Vytvořit nový objekt.

5	Klepněte na tlačítko Instalovat nové komponenty.

6	V zobrazeném dialogovém okně klepněte na tlačítko Přidat soubory a vyberte soubory, které chcete nainstalovat. Je třeba vybrat knihovnu DLL obsahující komponentu, kterou chcete nainstalovat. Pokud ke komponentě patří externí knihovna typů nebo knihovna DLL proxy/stub, přidejte také tyto soubory. Přesvědčte se, zda je v Průzkumníku systému Windows NT ve skupinovém rámečku Skryté soubory zapnut přepínač Zobrazovat všechny soubory (nabídka Zobrazit, příkaz Možnosti). Je-li uvedená možnost nastavena tak, aby nebyly zobrazeny soubory .DLL, nezobrazí se v Průvodci komponentami v dialogovém okně Vybrat soubory k instalaci knihovny DLL obsahující příslušnou komponentu. Jestliže toto nastavení změníte, bude nutné znovu spustit aplikaci MTS Explorer.

7	V zobrazeném dialogovém okně vyberte soubory, které chcete přidat, a klepněte na tlačítko Otevřít. Klepnutím na příslušnou možnost v rozevíracím seznamu Soubory typu lze zobrazit veškeré soubory, které jsou k dispozici, nebo jen knihovny DLL, případně pouze knihovny typů.

8	Po přidání souborů se tyto soubory zobrazí spolu s přidruženými komponentami v dialogovém okně Instalovat komponenty. Pokud zaškrtnete políčko Podrobnosti, zobrazí se další informace o obsahu souboru a nalezených komponentách. Pro komponenty serveru Microsoft Transaction Server je nutná knihovna typů. Nemůže-li server MTS nalézt knihovnu typů určité komponenty, nezobrazí se tato komponenta v seznamu. Výběrem souboru a klepnutím na tlačítko Odebrat soubory můžete soubor ze seznamu Soubory vybrané k nainstalování odebrat.

9	Nainstalujte komponentu klepnutím na tlačítko Dokončit. Všimněte si, že instalace komponenty umožní zobrazování jejich rozhraní a metod. Při importování komponenty nejsou rozhraní a metody importované komponenty v aplikaci MTS Explorer zobrazeny.

Další informace naleznete v částech:

Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS, Importování komponenty do balíčku serveru MTS, Odebrání komponenty z balíčku serveru MTS, Vytvoření balíčku serveru MTS pro export


Importování komponenty do balíčku serveru MTS

Konkrétní komponenty, které již na tomto počítači byly zaregistrovány jako komponenty modelu COM (Component Object Model), lze do balíčků importovat pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer. Při importování komponenty nedojde k instalaci informací o rozhraní ani o metodě potřebných k nastavení vlastností rozhraní nebo ke konfiguraci přístupu vzdáleného klienta ke komponentě. Je-li to možné, komponenty raději instalujte a neimportujte je.

Importování komponenty do balíčku

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer vyberte počítač, do kterého chcete komponentu nainstalovat.

2	Otevřete složku Nainstalované balíčky a vyberte balíček, do kterého chcete komponentu importovat.

3	Otevřete složku Komponenty.

4	V nabídce Akce klepněte na příkaz Nový. Můžete také vybrat složku Komponenty, klepnout na ni pravým tlačítkem myši, vybrat v nabídce příkaz Nový a potom možnost Komponenta nebo klepnout na panelu nástrojů serveru MTS na tlačítko Vytvořit nový objekt.

5	Klepněte na tlačítko Importovat již zaregistrované komponenty.

6	Vyberte komponenty, které chcete importovat.

7	Klepněte na tlačítko Dokončit.

Další informace naleznete v částech:

Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS, Přidání komponenty do balíčku serveru MTS


Odebrání komponenty serveru MTS z balíčku

Komponenty lze z balíčku odebrat pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer. Následky odstranění komponenty závisí na způsobu, jakým byla komponenta do prostředí run-time serveru MTS přidána. Byla-li komponenta nainstalována, dojde při jejím odebrání k úplnému odstranění informací registru jak z prostředí run-time serveru MTS, tak z tohoto počítače. Pokud byla komponenta importována, bude odstraněna z prostředí run-time serveru MTS, ale zůstane zaregistrována v počítači určeném k nasazování aplikací, jako komponenta modelu COM (Component Object Model). Položky registru komponenty COM a soubory komponenty je potom třeba z tohoto počítače odebrat ručně.

Odebrání komponenty z balíčku

1	V pravém podokně aplikace Explorer vyberte balíček obsahující komponentu, kterou chcete odebrat.

2	Otevřete složku Komponenty.

3	Vyberte komponentu, kterou chcete odebrat.

4	V nabídce Akce klepněte na příkaz Odstranit. Můžete také vybrat komponentu, klepnout na ni pravým tlačítkem myši a vybrat v nabídce příkaz Odstranit nebo klepnout na panelu nástrojů serveru MTS na tlačítko Odstranit.

5	Zobrazí se dialogové okno. Klepněte na tlačítko Ano.

Další informace naleznete v části:

Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS


Vytvoření balíčku serveru MTS pro export

Balíčky lze exportovat pouze v případě, jestliže jsou na tomto počítači řádně konfigurovány komponenty; jen tehdy může server MTS balíček na počítači se serverem nebo na klientském počítači automaticky zaregistrovat. Při vytváření balíčku je proto třeba zvážit, jakým způsobem by mohl být balíček distribuován.

Balíček lze exportovat na jiný počítač se spuštěným serverem MTS pomocí možnosti pro export balíčku v aplikaci Microsoft Transaction Server Explorer. Přístup k serverové aplikaci je také možné zajistit vygenerováním spustitelných souborů aplikace pro vzdálené klientské počítače, na kterých jsou spuštěny systémy Windows NT či Windows 98. Při vytváření a konfigurování balíčků vezměte do úvahy požadavky na jejich export.

Při výchozím nastavení konfigurují spustitelné soubory aplikace klientské počítače pro přístup ke vzdálenému serveru MTS, na kterém byly vygenerovány. Umístění serverové aplikace lze změnit v dialogovém okně vlastností počítače na kartě Možnosti. Před generováním spustitelného souboru vyberte v okně aplikace MTS Explorer položku Tento počítač, klepněte na ni pravým tlačítkem myši a v nabídce klepněte na příkaz Vlastnosti. Klepněte na kartu Možnosti a do pole Název vzdáleného serveru zadejte název serveru, ke kterému chcete klientskému počítači umožnit přístup. Mějte na paměti, že je třeba zadat název počítače se serverem MTS, na kterém je balíček spuštěn. Potom klepněte na tlačítko OK. Při generování spustitelného souboru klienta konfiguruje tento soubor klienta pro přístup k serveru zadanému v poli Název vzdáleného serveru. To umožňuje statické vyrovnávání zatížení aplikace tím, že více klientů odkazuje na více než jeden počítač se stejným balíčkem.

Požadavky pro export balíčku

Je třeba, aby vývojáři balíčků a pokročilí správci systému nebo serveru WWW, kteří balíčky zavádějí, brali při vytváření a zavádění balíčků serveru MTS do úvahy následující požadavky:

•	Instalační program klienta používá prostředek nezávislý na jazyce k určení čísla verze komponenty. V případě komponent jazyka Visual C++ je třeba změnit číslo verze aplikace v prostředcích závislých i nezávislých na jazyce. Pokud prostředek nezávislý na jazyce nezměníte, spustitelný soubor klienta může přepsat novější verzi starým číslem verze komponenty.

•	Odebrání popisů standardních rozhraní modelu COM z knihoven typů pouze klientských aplikací. Vývojář balíčku například mohl definovat v knihovně typů rozhraní s názvem IObjectSafety, aby je pak mohl používat s jazykem Visual Basic. Odebrání popisu rozhraní před exportováním zabrání tomu, aby bylo rozhraní na klientských počítačích nesprávně zaregistrováno a odregistrováno. Pokud nejsou popisy standardních rozhraní modelu COM z klientské knihovny typů odebrány, může dojít k selhání libovolné další aplikace, která tato standardní rozhraní používá.

•	Dojde-li ke změně některého z globálně jedinečných identifikátorů (GUID), které jsou součástí serverového balíčku a které jsou používány klienty (včetně třídy, rozhraní či identifikátorů knihoven typů), bude třeba v případě, že chcete generovat aktualizovaný spustitelný soubor klientské instalace, balíček znovu exportovat. Dokud klienti aplikace nespustí nový spustitelný soubor klientské instalace, nebude jim přístup k serverové aplikaci umožněn. Všimněte si, že některé vývojářské nástroje (například aplikace Microsoft® Visual Basic®) mohou tyto identifikátory GUID měnit bez upozornění.

Další informace o použití aplikace MTS Explorer k distribuci balíčků serveru MTS naleznete v části Distribuování balíčků serveru MTS.

Další informace naleznete v částech:

Vytvoření prázdného balíčku serveru MTS, Přidání komponenty do balíčku serveru MTS, Importování komponenty do balíčku serveru MTS


Nastavení vlastností balíčku serveru MTS

Vlastnosti balíčku určují jeho konfiguraci. Chcete-li přejít do dialogového okna vlastností balíčku, klepněte na balíček v aplikaci Microsoft Transaction Server Explorer pravým tlačítkem myši nebo balíček vyberte a v nabídce Akce klepněte na příkaz Vlastnosti.

Dialogové okno vlastností obsahuje pět karet:

•	Obecné

Na této kartě je zobrazen název a popis počítače.

•	Zabezpečení

Zde se povoluje kontrola autorizace. Při výchozím nastavení zabezpečení není kontrola autorizace povolena. Další informace naleznete v části Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS.

•	Upřesnit

Určuje, zda je serverový proces přidružený k balíčku vždy spuštěn nebo zda bude po uplynutí určité doby ukončen.

•	Identita

Tato karta se používá pro nastavení uživatelů, kterým bude k balíčku povolen přístup. Výchozí hodnota je Interaktivní uživatel, což je uživatel, který je aktuálně přihlášen na serverový účet systému Windows NT. Chcete-li vybrat jiného uživatele, klepněte na přepínač Tento uživatel a zadejte název účtu a heslo.

•	Aktivace

Tato karta se používá k nastavení úrovně aktivace pro balíček a jeho komponenty. Úroveň aktivace můžete nastavit buď na Knihovní balíček (v tom případě budou komponenty aktivovány v procesu tvůrce) nebo na Serverový balíček, kdy je balíček spuštěn v rámci vyhrazeného serverového procesu.

Další informace naleznete v části Nastavení vlastností aktivace serveru MTS.

Pokud chcete změnit vlastnosti balíčku nebo komponenty, je třeba použít karty vlastností.

Přechod na karty vlastností

1	Klepněte pravým tlačítkem myši na balíček či komponentu, kterou chcete konfigurovat, a v nabídce klepněte na příkaz Vlastnosti. Můžete také danou položku vybrat, otevřít nabídku Akce a klepnout na příkaz Vlastnosti.

2	Vyberte kartu, kterou použijete.

3	Aktualizujte nastavení vlastností.

4	Klepnutím na tlačítko OK nastavení uložíte a vrátíte se do aplikace Explorer.

Obnovení nastavení komponent

Po každé nové kompilaci projektu je třeba obnovit nastavení komponent serveru MTS. Obnovením těchto nastavení zabráníte přepsání nastavení registrů komponent.

 Obnovení nastavení komponent

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer vyberte počítač obsahující komponenty, které chcete obnovit.

2	V nabídce Akce klepněte na příkaz Obnovit všechny komponenty. Tím dojde k aktualizaci transakčního serveru veškerými změnami systémového registru, identifikátorů CLSID komponent nebo identifikátorů rozhraní (IID). Komponenty lze obnovit také tak, že vyberete počítač v levém podokně aplikace Explorer a klepnete na panelu nástrojů serveru MTS na tlačítko Obnovit.

Příkaz Obnovit všechny komponenty je funkční, pokud byla v hierarchii aplikace MTS Explorer vybrána libovolná položka pod úrovní počítače. Účinek příkazu se projeví v rámci vybraného počítače.

Další informace naleznete v částech:

Nastavení vlastností aktivace serveru MTS, Nastavení vlastností transakce serveru MTS, Nastavení úrovně ověřování serveru MTS, Uzamčení balíčku serveru MTS


Nastavení vlastností aktivace serveru MTS

Vlastnosti aktivace balíčku by měly být určeny při jeho navrhování. Balíček může být spuštěn v rámci procesu klienta, který ho volal (jako knihovní balíček) nebo v rámci vyhrazeného serverového procesu (jako serverový balíček).

Knihovní balíček

Chcete-li balíček spouštět jako knihovní balíček, klepněte na tento přepínač. Knihovní balíček je spuštěn v rámci procesu klienta, který ho vytvořil. Tato možnost je k dispozici pouze pro klienty na počítači, na kterém je balíček instalován a konfigurován. Je třeba mít na paměti, že knihovní balíčky neumožňují sledování komponent, kontrolu rolí ani izolování procesů.

Serverový balíček

Klepněte na tento přepínač v případě, že chcete, aby byl balíček spouštěn jako serverový balíček. Serverový balíček je spuštěn na místním počítači v rámci svého vlastního procesu. Serverové balíčky podporují zabezpečení na základě rolí, sdílení prostředků, izolaci procesů a správu procesů (například sledování balíčků).

Nastavení vlastností aktivace

1	Vyberte balíček, který chcete konfigurovat.

2	V nabídce Akce klepněte na příkaz Vlastnosti a vyberte kartu Aktivace. Do dialogového okna vlastností můžete přejít také pokud položku vyberete, klepnete na ni pravým tlačítkem myši a v nabídce vyberete příkaz Vlastnosti, nebo pokud klepnete na tlačítko Vlastnosti na panelu nástrojů serveru MTS.

3	Klepněte na kartu Aktivace a zadejte odpovídající vlastnost aktivace.

4	Klepnutím na tlačítko OK se vraťte do aplikace Explorer.

Další informace naleznete v částech:

Nastavení vlastností balíčku serveru MTS, Nastavení vlastností transakce serveru MTS, Nastavení úrovně ověřování serveru MTS, Uzamčení balíčku serveru MTS


Nastavení vlastností transakce serveru MTS

Je třeba rozhodnout, zda bude aplikace při návrhu podporovat transakce, a při zavádění pak k nastavení vlastností transakce komponenty použít aplikaci Microsoft Transaction Server Explorer. Karta Transakce v dialogovém okně vlastností určuje způsob, jakým komponenta transakce podporuje. Vlastnosti transakce komponenty lze nastavit na některou z následujících možností:

•	Vyžaduje transakci - tato možnost znamená, že objekty komponenty je třeba spouštět v rámci transakce. Je-li vytvořen nový objekt, zdědí jeho kontext transakci z kontextu klienta. Pokud u klienta transakce neexistuje, vytvoří server MTS pro objekt automaticky novou transakci.

•	Vyžaduje novou transakci - tato možnost znamená, že objekty komponenty je nutné spouštět v rámci svých vlastních transakcí. Při vytvoření nového objektu pro něj transakční server automaticky vytvoří novou transakci, bez ohledu na to, zda u klienta nějaká transakce existuje.

•	Podporuje transakce - tato možnost znamená, že objekty komponenty mohou být spuštěny v rámci transakcí svého klienta. Je-li vytvořen nový objekt, zdědí jeho kontext transakci z kontextu klienta. Pokud u klienta žádná transakce neexistuje, je vytvořen nový objekt také bez transakce.

•	Nepodporuje transakce - tato možnost znamená, že objekty komponenty by neměly být spouštěny v rámci transakcí. Při vytvoření nového objektu je pro něj vytvořen kontext bez transakce, bez ohledu na to, zda u klienta nějaká transakce existuje.

Při každém vytvoření instance komponenty server MTS kontroluje atribut transakce komponenty a určuje, zda má být instance spuštěna v rámci transakce.

Zpracování transakcí podporují jen některé komponenty. Pokud daná komponenta není určena pro používání zpracování transakcí, přesvědčte se, zda je atribut transakce na kartě Transakce příslušné komponenty nastaven na možnost Nepodporuje transakce.

Mějte na paměti, že pokud byly komponenty v balíčku uzamčeny, nelze atributy transakcí měnit. Další informace naleznete v části Uzamčení balíčku serveru MTS.

Nastavení vlastností transakce komponenty

1	Vyberte komponentu, kterou chcete konfigurovat.

2	V nabídce Akce klepněte na příkaz Vlastnosti a vyberte kartu Transakce. Do dialogového okna vlastností můžete přejít také pokud položku vyberete, klepnete na ni pravým tlačítkem myši a v nabídce vyberete příkaz Vlastnosti, nebo pokud klepnete na tlačítko Vlastnosti na panelu nástrojů serveru MTS.

3	Klepněte na odpovídající přepínač atributu transakce.

4	Klepněte na tlačítko OK.

Přehled problematiky distribuovaných transakcí a pokyny ke sledování a správě transakcí naleznete v části Správa transakcí serveru MTS.

Další informace naleznete v částech:

Nastavení vlastností balíčku serveru MTS, Nastavení vlastností aktivace serveru MTS, Nastavení úrovně ověřování serveru MTS, Uzamčení balíčku serveru MTS


Nastavení úrovně ověřování serveru MTS

Úroveň ověřování aplikace určuje úroveň zabezpečení používanou k ověřování požadavků klientů. Není-li pro klienty aplikace ověřování vyžadováno, vyberte v dialogovém okně vlastností balíčku na kartě Zabezpečení možnost Anonymní. Pokud chcete od klientů ověřování vyžadovat, použijte nastavení Zosobnění. Serverový proces nastaví úroveň ověřování na úroveň zadanou na tomto místě a úroveň zosobnění na zosobnění a zabrání tak ovlivnění distribuovaným modelem DCOM.

Jestliže nemáte důkladné znalosti týkající se úrovně ověřování modelu DCOM, je vhodné ponechat nastavení ověřování balíčku na výchozím nastavení serveru MTS, což je úroveň Paket.

Popis různých nastavení úrovně ověřování modelu DCOM je uveden v následující tabulce:

Úroveň	Popis
Žádné	Při komunikaci daného balíčku s jiným balíčkem nebo klientskou aplikací není kontrolováno zabezpečení.
Připojení	Kontrola zabezpečení proběhne pouze při počátečním připojení.
Volání	Kontrola zabezpečení proběhne při každém volání uskutečněném během připojení.
Paket	Identita odesílatele je zašifrována.
Integrita paketu	Identita a podpis odesilatele jsou zašifrovány, aby bylo zajištěno, že během přenosu nedošlo ke změnám paketů.
Utajení paketu	Celý paket, včetně dat, identity odesílatele a jeho podpisu jsou zašifrovány pro zajištění nejvyššího možného zabezpečení.
Nastavení úrovně ověřování na počítači

1	V okně aplikace MTS Explorer vyberte balíček, který chcete konfigurovat.

2	V nabídce Akce klepněte na příkaz Vlastnosti a vyberte kartu Zabezpečení. Do dialogového okna vlastností můžete přejít také pokud balíček vyberete, klepnete na něj pravým tlačítkem myši a v nabídce vyberete příkaz Vlastnosti, nebo pokud klepnete na tlačítko Vlastnosti na panelu nástrojů serveru MTS.

3	V seznamu Úroveň ověřování pro volání vyberte úroveň ověřování, kterou chcete pro daný balíček použít.

4	Klepněte na tlačítko OK.

Další informace naleznete v částech:

Nastavení vlastností balíčku serveru MTS, Nastavení vlastností aktivace serveru MTS, Nastavení vlastností transakce serveru MTS, Uzamčení balíčku serveru MTS


Uzamčení balíčku serveru MTS

Pokud jste vyvinuli, nainstalovali nebo zavedli aplikaci, zvažte možnost uzamčení balíčku. Po uzamčení nelze měnit konfiguraci komponent. Balíček můžete zamknout před exportováním serverové aplikace na jiný počítač se serverem MTS, spravovaný správcem systému nebo správcem serveru WWW, nebo před distribuováním serverové aplikace zákazníkům.

Balíček lze uzamknout proti:

•	Změnám

Toto nastavení zabraňuje správcům v úpravách konfigurace balíčku, dokud není uzamčení zrušeno.

•	Odstranění

Nastavení, které správcům zabraňuje v odstranění balíčku, dokud není uzamčení zrušeno.

Uzamčení balíčku

1	Po dokončení konfigurace balíčku vyberte v dialogovém okně vlastností balíčku kartu Upřesnit.

2	Na této kartě zaškrtněte ve skupinovém rámečku Oprávnění políčko Zakázat odstranění (uživatelům nebude umožněno odstranění balíčku), případně také políčko Zakázat změny (uživatelé pak nebudou moci měnit vlastnosti balíčku).

Balíček lze odemknout zrušením zaškrtnutí uvedených políček na kartě vlastností Upřesnit.

Další informace naleznete v částech:

Nastavení vlastností balíčku serveru MTS, Nastavení vlastností aktivace serveru MTS, Nastavení vlastností transakce serveru MTS, Nastavení úrovně ověřování serveru MTS


Distribuování balíčků serveru MTS

Pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer lze distribuovat balíčky klientům, kteří mají spuštěn server MTS, i klientům, kteří ho spuštěn nemají. Pokud je server MTS spuštěn jak na klientském počítači, tak na serveru, můžete pomocí aplikace MTS Explorer vytvářet spustitelné soubory aplikace nebo komponenty vzdáleně a místně přidávat pomocí složky Vzdálené komponenty. Pokud na klientském počítači server MTS spuštěn není, vygenerujte pomocí aplikace MTS Explorer spustitelné soubory aplikace, které automaticky nainstalují a nakonfigurují klienty pro přístup k aplikacím na vzdáleném serveru MTS prostřednictvím distribuovaného modelu COM (DCOM).

Tato část obsahuje následující témata:

Práce se vzdálenými počítači se serverem MTS

Exportování balíčků serveru MTS

Generování spustitelných souborů serveru MTS

Další informace naleznete v části:

Složka Vzdálené komponenty serveru MTS


Práce se vzdálenými počítači se serverem MTS

Pokud je server MTS spuštěn jak na serveru, tak na klientském počítači, lze balíčky distribuovat pomocí vzdáleného a místního přidávání komponent mezi jedním nebo více počítači. Je také možné vygenerovat spustitelný soubor aplikace prostřednictvím nástroje pro vytváření spustitelných souborů aplikací v aplikaci Microsoft Transaction Server Explorer. Další informace o použití aplikace MTS Explorer ke generování spustitelných souborů aplikace naleznete v části Generování spustitelných souborů serveru MTS.

Vzdálené přidání komponent znamená, že jsou na vzdálených počítačích vytvořeny vzdálené komponenty. Jakmile jsou tyto vzdálené komponenty vytvořeny, je třeba je přidat do složky Vzdálené komponenty na místním počítači (přidat místně tyto komponenty).

Následující obrázek znázorňuje způsob, kterým se pomocí vzdáleného a místního přidávání komponent konfiguruje vzdálený počítač, na kterém je spuštěn server MTS.

Na obrázku je server MTS instalován ve všech třech počítačích. Obě komponenty GetReceipt a MoveMoney jsou nainstalovány v balíčku na tomto počítači (serveru A). Jakmile přidáte komponenty GetReceipt a MoveMoney do složek Vzdálené komponenty na serveru B a serveru C, dojde ke dvěma událostem. Za prvé jsou prostřednictvím sítě zkopírovány odpovídající soubory knihoven DLL na server B a server C. Tyto soubory budou zkopírovány do podadresáře s názvem shodným s názvem balíčku na serveru A. Podadresář bude vytvořen jako podřízený adresář adresáře \<Instalační adresář serveru Microsoft Transaction Server>\adresář Remote (například: C:\Program Files\MTx\Remote\Sample Bank). Za druhé jsou systémové registry serveru B a C aktualizovány informacemi ze systémového registru serveru A.

Komponenty lze vzdáleně a místně přidávat pouze v případě, že byl sdílený síťový adresář zřízen pro ukládání a posílání knihoven DLL a souborů knihoven typů. (Pokud jsou soubory komponenty uloženy v některé ze složek nebo podsložek sdíleného adresáře, můžete zvolit libovolný sdílený adresář.) Aplikace MTS Explorer na serverech automaticky najde dostupné sdílené síťové adresáře. Na daném serveru lze vytvořit více sdílených adresářů a umožnit tak přístup k různým sadám souborů komponent.

Navíc je třeba se přesvědčit, zda platí následující:

•	Jste přihlášeni pomocí účtu systému Windows NT, který je členem role Administrators v balíčku System na cílovém počítači.

•	Identita balíčku System cílového počítače je mapována na účet systému Windows NT, který je součástí role Reader balíčku System na tomto počítači.

•	Na obou počítačích je pro balíček System povoleno zabezpečení. Další informace naleznete v části Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS.

Chcete-li komponenty vzdáleně přidávat, je nutné nejprve přidat odpovídající počítač či počítače do aplikace MTS Explorer a potom přidat komponenty do složky Vzdálené komponenty na vzdáleném počítači. Informace o přidání počítače do aplikace MTS Explorer naleznete v části Konfigurace serveru MTS.

Potom je třeba na vzdáleném počítači přidat komponenty do složky Vzdálený počítač.

Přidání komponent do složky Vzdálený počítač na vzdáleném počítači

1	Vzdálený počítač přidejte vybráním složky Počítače a klepnutím v nabídce Akce na příkaz Nový.

2	Zadejte název přidávaného počítače a klepněte na tlačítko OK. Pokud název neznáte, můžete počítač vybrat po klepnutí na tlačítko Procházet.

3	V aplikaci MTS Explorer otevřete na počítači, do kterého chcete přidat vzdálené komponenty, složku Vzdálené komponenty.

4	V nabídce Akce klepněte na příkaz Nový. Můžete také klepnout pravým tlačítkem myši, v nabídce zvolit příkaz Nový a potom možnost Komponenta.

5	V zobrazeném dialogovém okně vyberte vzdálený počítač a balíček obsahující komponentu, kterou chcete vzdáleně spouštět.

6	V seznamu Dostupné komponenty vyberte komponentu, kterou chcete dálkově spouštět a klepněte na šipku dolů (Přidat). Tím je do pole Komponenty konfigurované v přidána komponenta a počítač, na kterém je uložena. Pokud zaškrtnete políčko Podrobnosti, bude v poli Komponenty konfigurované v zobrazen vzdálený počítač, balíček a cesta pro knihovny DLL.

7	Klepněte na tlačítko OK.

Poznámka: Přidáváte-li komponenty, které jsou uloženy na vzdáleném počítači, jsou požadované soubory uloženy v adresáři \instalační adresář\vzdálený adresář. (Výchozí instalační adresář serveru MTS je \Program Files\MTS.)

Další informace naleznete v části:

Složka Vzdálené komponenty serveru MTS


Exportování balíčků serveru MTS

Exportování balíčků umožňuje kopírovat balíček z jednoho počítače se serverem MTS na jiný. Pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer můžete například exportovat balíček ze serveru, na kterém byl vyvinut, na jiný server se serverem MTS, na kterém bude balíček testován.

Exportování balíčku

1	V levém podokně aplikace Explorer vyberte balíček, který chcete exportovat.

2	V nabídce Akce klepněte na příkaz Exportovat. Můžete také klepnout pravým tlačítkem myši a zvolit příkaz Exportovat.

3	V dialogovém okně Exportovat balíček zadejte soubor balíčku, který má být vytvořen, nebo ho vyhledejte pomocí tlačítka Procházet. Soubory komponent budou zkopírovány do stejného adresáře jako soubor balíčku.

4	Chcete-li zahrnout případné role, které byly pro balíček identifikovány, zaškrtněte políčko Uložit ID uživatelů systému Windows NT, která jsou přiřazena rolím.

5	Klepněte na tlačítko Exportovat.

Při exportování balíčku vytvoří server Microsoft Transaction Server soubor balíčku (soubor .PAK), který obsahuje informace o komponentách a rolích (pokud nějaké existují) zahrnutých v původním balíčku, a zkopíruje přidružené soubory komponent (knihovny DLL, knihovny typů a veškeré knihovny DLL proxy/stub) do stejného adresáře, ve kterém byl soubor balíčku vytvořen. Kopírovány jsou pouze knihovny DLL komponent. Uzamčení balíčku proti změnám nebo odstranění jsou exportována současně s balíčkem.

Důležité:  Pokud se po exportování balíčku změní ID třídy (CLSID) komponenty, identifikátor knihovny typů (TypeLibId) nebo identifikátor rozhraní (IID), je nutné exportovat balíček znovu.

Další informace naleznete v částech:

Vytvoření balíčku serveru MTS pro export, Uzamčení balíčku serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny


Generování spustitelných souborů serveru MTS

Pomocí aplikace MTS Explorer lze generovat spustitelný soubor aplikace, který nainstaluje a nakonfiguruje klientský počítač pro přístup ke vzdálené serverové aplikaci. Je třeba, aby klientský počítač, do kterého je spustitelný soubor instalován, podporoval distribuovaný model COM (DCOM); pro přístup k aplikaci uložené na vzdáleném serveru MTS však nejsou nutné kromě tohoto spustitelného souboru žádné další soubory serveru MTS.

Nástroj pro vytváření spustitelných souborů aplikací je součástí funkce pro export balíčků aplikace MTS Explorer. Tento pomocný program umožňuje automaticky generovat spustitelné soubory aplikací, které instalují klientskou aplikaci a konfigurují klientský počítač pro přístup k serverové aplikaci uložené na vzdáleném serveru MTS. Při výchozím nastavení nakonfigurují spustitelné soubory generované nástrojem pro vytváření spustitelných souborů aplikací klientský počítač pro přístup k serveru určeného k nasazování aplikací, na kterém byl program vygenerován.

Pokud chcete, aby klientské aplikace odkazovaly na jiný server než server určený k nasazování aplikací, můžete nakonfigurovat pole Název vzdáleného serveru na kartě Možnosti v dialogovém okně vlastností počítače. Jestliže před exportováním balíčku pro generování spustitelného souboru nezadáte název jiného počítače se serverem, budou spustitelné soubory aplikace vytvořené na místním počítači automaticky konfigurovat klientské počítače pro přístup k serverovým balíčkům na místním počítači.

Konfigurování spustitelného souboru klientské aplikace pro přístup k jinému počítači se serverem než k místnímu počítači

1	Vyberte položku Tento počítač.

2	Klepněte na ni pravým tlačítkem myši a v nabídce klepněte na příkaz Vlastnosti.

3	Vyberte kartu Možnosti a do pole Název vzdáleného serveru ve skupinovém rámečku Replikace zadejte název vzdáleného serveru.

4	Klepněte na tlačítko OK a exportováním balíčku vytvořte spustitelný soubor aplikace.

Nástroj pro vytváření spustitelných souborů aplikací automaticky vytvoří spustitelný soubor pro klientskou aplikaci.

Na straně klienta automatizuje spustitelný soubor následující činnosti:

1.	Zkopíruje se do dočasného adresáře na klientském počítači nebo na počítači se serverem a extrahuje na straně klienta všechny potřebné soubory, včetně knihoven typů a vlastních knihoven DLL proxy-stub.

2.	Přenese knihovny typů a knihovny DLL proxy-stub pro serverovou aplikaci do adresáře Remote Applications v podadresáři \Program Files. Všechny vzdálené aplikace jsou uloženy v adresáři Remote Applications. Každé vzdálené aplikaci přísluší samostatný adresář pojmenovaný na základě globálně jedinečného identifikátoru (GUID) balíčku.

3.	Aktualizuje systémový registr položkami, které klientům povolují vzdáleně používat serverovou aplikaci (včetně informací s aplikací spojených a včetně identifikátorů tříd, rozhraní, programátorských identifikátorů a identifikátorů knihoven) nebo umožňují serverové aplikaci, aby byla spuštěna na počítači se serverem.

4.	Zaregistruje aplikaci, aby ji uživatel mohl později v Ovládacích panelech odebrat pomocí ikony Přidat nebo ubrat programy. Všechny vzdálené aplikace jsou označeny slovy “Vzdálená aplikace“ (Remote Application), takže je lze v seznamu instalovaných komponent snadno nalézt.

5.	Odstraní soubory z dočasného adresáře vygenerovaného během instalace aplikace.

Klientský spustitelný soubor spuštěný na klientském počítači zkopíruje do tohoto počítače potřebné knihovny DLL proxy-stub a knihovny typů a aktualizuje systémový registr klienta informacemi, které jsou třeba pro model DCOM, včetně názvu počítače se serverem. Klientským aplikacím je pak umožněn přístup k vzdálené serverové aplikaci.

Vytvoření klientského spustitelného souboru

1	Pomocí Průvodce balíčky nainstalujte serverovou aplikaci, pokud se tak již nestalo.

2	Exportujte balíček a zadejte nový název pro soubor exportovaného balíčku (Novýnázevsouboru). (Nezapomeňte, že pokud chcete, aby měli klienti přístup k jinému serveru než k serveru určenému k nasazování aplikací, na kterém spustitelný soubor vytváříte, musíte nakonfigurovat vlastnost Název vzdáleného serveru na kartě Možnosti dialogového okna vlastností počítače.).

3	Vyhledejte složku, do které jste balíček exportovali. Při exportování existujícího balíčku v aplikaci MTS Explorer dojde k vygenerování podadresáře s názvem Clients v adresáři, do kterého byl balíček exportován. Podadresář Clients obsahuje jediný spustitelný soubor s názvem zadaným při exportování balíčku. Je-li tento spustitelný soubor spuštěn na klientovi, který podporuje model DCOM, nainstaluje všechny informace, které vzdálení klienti potřebují k přístupu k serverové aplikaci.

Důležité:  Nespouštějte tento klientský spustitelný soubor na počítači se serverem. Spuštěním klientského spustitelného souboru na počítači se serverem dojde k odebrání položek registru, které jsou nezbytné pro spuštění serverového balíčku. Pokud dojde k této chybě, je nutné v Ovládacích panelech pomocí dialogového okna Přidat nebo ubrat programy aplikaci odstranit. Potom balíček pomocí aplikace MTS Explorer odstraňte a znovu nainstalujte.

Jestliže již na klientském počítači existuje jiná verze komponenty instalované spustitelným souborem klienta, komponenta bude aktualizována, pouze pokud:

•	obě verze komponenty mají čísla verze.

•	verze instalované komponenty je pozdější než verze již existující na klientském počítači.

Chcete-li instalaci klientské aplikace upravit tak, aby zahrnovala další soubory, vytvořte v podadresáři Clients instalační soubor s názvem clients.ini. Soubor clients.ini lze změnit tak, aby obsahoval kombinaci spustitelných souborů klienta pro několik různých aplikací nebo aby obsahoval dokumentaci aplikace.

Upravení instalace

1	Vytvořte soubor clients.ini a uložte jej do složky, do které bude exportován balíček.

2	Zkopírujte do prázdného souboru clients.ini následující text:

[ClientApplicationFiles]

SourcePath=c:\temp\custom vb bank

[ClientApplicationInstallCommands]

1=notepad {{{readme.txt}}}

2={{{vbbank.exe}}}

[ClientApplicationSetup]

ExploreApplication=Y

3	Pod nadpisem ClientApplicationFiles (Soubory klientských aplikací) zadejte cestu k adresáři klientského počítače, do kterého chcete nainstalovat zdrojový kód. Například:

Source Path=c:\program files\mts\test\vb bank

4	Pod nadpisem ClientApplicationInstallCommands zadejte názvy souborů, které chcete instalovat. Názvy instalovaných souborů uzavřete do trojitých závorek. Například:

1=notepad {{{readme.txt}}}
2={{{vbbank.ex}}}}

Nezapomeňte, že soubory, které chcete instalovat, musí existovat v adresáři zadaném v cestě označené Source Path.

5	Pod nadpisem ClientApplicationSetup uveďte, zda chcete povolit možnost instalace ExploreApplication (zadejte ”Y” jako ano nebo ”N” jako ne). Například po následujícím zadání bude aplikace zobrazena bezprostředně po instalaci, což klientovi umožní vytvořit na pracovní ploše zástupce:

ExploreApplication=Y

Pokud jste uložili provedené změny v souboru clients.ini, můžete pomocí aplikace MTS Explorer exportovat serverový balíček a vytvořit klientský spustitelný soubor.

Vytvoření klientského spustitelného souboru

1	Pomocí Průvodce balíčky nainstalujte serverovou aplikaci, pokud se tak již nestalo.

2	Vytvořte složku, do které chcete exportovat balíček.

3	Exportujte balíček ze serveru, na kterém je serverová aplikace nainstalována, na jiný server. (Nezapomeňte, že pokud chcete, aby měli klienti přístup k jinému serveru než k serveru určenému k nasazování aplikací, na kterém spustitelný soubor vytváříte, musíte nakonfigurovat vlastnost Název vzdáleného serveru na kartě Možnosti dialogového okna vlastností počítače.) Zadejte nový název pro soubor exportovaného balíčku (Novýnázevsouboru).

4	Vyhledejte složku, do které jste balíček exportovali. Při exportování existujícího balíčku v aplikaci MTS Explorer dojde k vygenerování podadresáře s názvem Clients v adresáři, do kterého byl balíček exportován. Podadresář Clients obsahuje jediný spustitelný soubor s názvem zadaným při exportování balíčku. Je-li tento spustitelný soubor spuštěn na klientovi, který podporuje model DCOM, nainstaluje všechny informace, které vzdálení klienti potřebují k přístupu k serverové aplikaci.

Důležité:  Nespouštějte tento klientský spustitelný soubor na počítači se serverem. Spuštěním klientského spustitelného souboru na počítači se serverem dojde k odebrání položek registru, které jsou nezbytné pro spuštění serverového balíčku. Pokud dojde k této chybě, je nutné v Ovládacích panelech pomocí dialogového okna Přidat nebo ubrat programy aplikaci odstranit. Potom balíček pomocí aplikace MTS Explorer odstraňte a znovu nainstalujte.

Jestliže již na klientském počítači existuje jiná verze komponenty instalované spustitelným souborem klienta, komponenta bude aktualizována, pouze pokud:

•	obě verze komponenty mají čísla verze.

•	verze instalované komponenty je pozdější než verze již existující na klientském počítači.

Distribuování klientského spustitelného souboru

Aplikace MTS Explorer automatizuje balíčkování a instalování klientských aplikací do spustitelných souborů určených k distribuci. Uvedené spustitelné soubory lze distribuovat některou z následujících metod:

•	Sdílením adresáře, které klientům umožní spustitelný soubor kopírovat a spustit jej na svém počítači.

•	Odesláním v příloze elektronické pošty, které klientům umožní spustitelný soubor uložit a spustit na svém počítači.

•	Zahrnutím spustitelného souboru do skriptu jazyka HTML pomocí značky<OBJECT>. Značka <OBJECT> umožňuje prohlížeči stáhnout aplikaci na klientský počítač ze zadaného místa, na kterém je objekt uložen, pokud klient na stránce HTML inicializuje událost (například klepnutím na tlačítko). Použitím značky <OBJECT> k distribuci spustitelných souborů je usnadněna jejich inovace, protože prohlížeč automaticky kontroluje registr klienta, zda obsahuje aktuální verzi aplikace. Pokud je stávající spustitelný soubor zastaralý, stáhne prohlížeč z místa, na kterém jsou objekty uloženy, nejnovější verzi.

•	Použitím serveru Microsoft System Management Server (SMS) k vzdálenému přidání distribuce aplikace z centrálního umístění na desítky či stovky počítačů najednou. Mějte na paměti, že po nainstalování aplikace do vzdálených počítačů je nutné nainstalovat klientskou aplikaci samotnou.

Odebrání klientského spustitelného souboru

Klienti mohou odebrat klientský spustitelný soubor v Ovládacích panelech pomocí ikony Přidat nebo ubrat programy. Aplikace instalované spustitelnými soubory serveru MTS jsou v seznamu aplikací k instalování či odinstalování vždy označeny jako “Vzdálená aplikace“ (Remote Application). Chcete-li spustitelný soubor odebrat, vyberte příslušnou aplikaci a klepněte na tlačítko Odebrat.

Další informace naleznete v částech:

Exportování balíčků serveru MTS, Vytvoření balíčku serveru MTS pro export


Instalování balíčků serveru MTS

Instalování balíčků serveru MTS spočívá v jejich nainstalování a nasazení do prostředí run-time serveru MTS pomocí aplikace MTS Explorer. Proces instalace a nasazování je úzce propojen s navrhováním, například s nastavením odpovídající identity balíčku.

S nasazováním aplikací začněte až v okamžiku, kdy jste si jisti, že zcela chápete navrhování balíčku a jeho komponent. Další informace týkající se navrhování a vytváření komponent serveru MTS naleznete v příručce pro programátora serveru MTS (MTS Programmer’s Guide).

Pomocí aplikace MTS Explorer lze snadno nasazovat předem připravené balíčky, které jsou součástí serveru. Tato část obsahuje následující témata:

Instalování předem připravených balíčků serveru MTS

Inovování balíčků serveru MTS

Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS

Nastavení identity balíčků serveru MTS

Přidání nové role serveru MTS

Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny

Další informace naleznete v částech:

Karta Identita (balíček), Složka Nainstalované balíčky, Složka Role, Složka Uživatelé, Složka Členství v rolích, Správa uživatelů u rolí serveru MTS


Instalování předem připravených balíčků serveru MTS

Předem připravené balíčky se skládají ze souboru balíčku a ze souborů komponent (souborů knihoven .DLL a .TLB), které jsou přidruženy k balíčku. Předem připravené balíčky vyvinuté jinými společnostmi nebo vývojovými firmami lze instalovat a nasazovat pomocí aplikace MTS Explorer.

Všimněte si, že po nainstalování libovolného balíčku je nezbytné nakonfigurovat minimálně řízení přístupu k objektům uloženým na serveru MTS, mapování uživatelů na role a nastavení úrovně zabezpečení balíčků. Další informace o nastavení zabezpečení balíčku naleznete v části Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS.

Instalování předem připraveného balíčku

1	V levém podokně aplikace Explorer vyberte počítač, ve kterém chcete vytvořit balíček.

2	Otevřete složku Nainstalované balíčky tohoto počítače.

3	V nabídce Akce nastavte ukazatel myši na příkaz Nový a klepněte na příkaz Balíček. Můžete také klepnout na tlačítko Vytvořit nový objekt na panelu nástrojů serveru MTS nebo klepnout pravým tlačítkem myši na složku Nainstalované balíčky, nastavit ukazatel myši na příkaz Nový a potom klepnout na příkaz Balíček.

4	Klepněte na tlačítko Instalovat předem připravené balíčky.

5	Po klepnutí na tlačítko Přidat v dialogovém okně Vybrat soubory balíčků lze vyhledat soubory balíčků, které jsou k dispozici v síti. Vyberte soubor balíčku (soubor s příponou .PAK), klepněte na tlačítko Otevřít a potom na tlačítko Další. Všimněte si, že lze nainstalovat více balíčků současně. Soubory komponent, které jsou součástí balíčku, musí být umístěny ve stejném adresáři jako soubor balíčku.

6	V dialogovém okně Nastavit identitu balíčku nastavte identitu balíčku a klepněte na tlačítko Další. Výchozí nastavení je Interaktivní uživatel. Interaktivní uživatel je uživatel, který se přihlásil k účtu systému Windows NT počítače, ve kterém je daný balíček spuštěn. Jiného uživatele můžete vybrat výběrem možnosti Tento uživatel a zadáním podrobností o určitém uživateli systému Windows NT.

7	V dialogovém okně Možnosti instalace určete instalační adresář. Do tohoto adresáře jsou zkopírovány soubory komponent z adresáře, ve kterém je uložen soubor balíčku. Můžete potvrdit výchozí nastavení adresáře nebo vybrat jiné umístění po klepnutí na tlačítko Procházet.

8	Pokud instalovaný soubor balíčku obsahuje definované uživatele systému Windows NT, je k dispozici možnost Přidat uživatele systému Windows NT uložené v souboru balíčku. Zaškrtnutím tohoto políčka přidáte tyto uživatele do nového balíčku.

9	Klepněte na tlačítko Dokončit. V hierarchii aplikace Explorer je nyní v pravém podokně zobrazen nový balíček. Pokud instalujete více balíčků, budou možnosti zvolené v kroku 6 a 7 použity u všech balíčků.

V systému Windows NT lze nainstalovat předem připravený balíček také přetažením souboru balíčku z Průzkumníka Windows NT do pravého podokna aplikace MTS Explorer (při otevřené složce Nainstalované balíčky).

Další informace naleznete v části:

Složka Nainstalované balíčky


Inovování balíčků serveru MTS

Chcete-li inovovat balíček serveru MTS, je třeba nejprve odstranit předchozí verzi a potom nainstalovat aktualizovaný balíček.

Odstranění balíčku

1	V levém podokně aplikace Explorer vyberte počítač, ze kterého chcete odstranit balíček.

2	Otevřete složku Nainstalované balíčky daného počítače. Zobrazí se všechny balíčky.

3	Vyberte balíček, který chcete odebrat.

4	V nabídce Akce klepněte na příkaz Odstranit. Můžete také klepnout pravým tlačítkem myši a v místní nabídce klepnout na příkaz Odstranit.

5	Balíček odeberte klepnutím na tlačítko Ano.

Odstraněním balíčku odstraníte také všechny komponenty, které byly součástí daného balíčku. Balíček lze odstranit také výběrem balíčku a stisknutím klávesy DELETE.

Pokyny k instalaci inovovaného balíčku naleznete v tématu Instalování předem připravených balíčků serveru MTS.

Další informace naleznete v části:

Složka Nainstalované balíčky


Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS

Na serveru MTS jsou k dispozici dva typy zabezpečení balíčků:

•	Programové zabezpečení

Poskytuje rozhraní, která můžete použít při vytváření vlastního zabezpečení v rámci logiky aplikace. Další informace o programovém zabezpečení naleznete v příručce pro programátora serveru MTS (MTS Programmer’s Guide).

•	Deklarativní zabezpečení

Umožňuje definovat role a přiřazovat jim pomocí aplikace MTS Explorer uživatele nebo uživatelské skupiny systému Windows NT.

Důležité: Knihovní balíčky nepodporuje ověřování rolí. Chcete-li povolit zabezpečení, je třeba změnit nastavení aktivace na serverový balíček. Další informace o knihovních a serverových balíčcích naleznete v části Nastavení vlastností aktivace serveru MTS.

Deklarativní zabezpečení používají správci k zabezpečení balíčků tak, aby daný balíček mohli spouštět pouze klienti s přístupovými privilegii. Přístup je zajištěn prostřednictvím aplikace MTS Explorer, rolí serveru MTS a uživatelských účtů a skupin vycházejících ze systému Windows NT. Deklarativní zabezpečení využívá k ověřování účty systému Windows NT; toto zabezpečení není tedy možné použít u balíčku spuštěném v počítači se systémem Windows 98.

Pokud chcete u balíčku nastavit deklarativní zabezpečení, postupujte podle následujících kroků:

1	V dialogovém okně Nová role definujte role na úrovni balíčku.

Postup přidávání nové role je popsán v tématu Přidání nové role serveru MTS.

2	Namapujte uživatele na role pomocí dialogového okna Přidat nové uživatele k rolím. Balíček, který v žádné roli neobsahuje platné uživatele, nelze volat.

Postup přidávání uživatelů a skupin k rolím naleznete v části Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny.

3	Chcete-li omezit přístup k určité komponentě nebo rozhraní, použijte roli, kterou jste pro danou komponentu či rozhraní definovali ve složce Členství v rolích.

4	Na kartě vlastností Zabezpečení dialogového okna vlastností balíčku povolte u balíčku zabezpečení. Tato část obsahuje popis postupu povolení kontroly autorizace.

Pokud před povolením zabezpečení balíčku System nenamapujete na roli Administrator uživatelský účet, který právě používáte, nebudete mít přístup k funkcím aplikace MTS Explorer pro změny konfigurace (například přidávání uživatelů k rolím). Dojde-li k této situaci, je třeba se přihlásit jako uživatel, který byl namapován na roli Administrator. Aby nedošlo k vyřazení správců z balíčku System, zobrazí aplikace MTS Explorer v následujících případech chybovou zprávu:

•	při pokusu o povolení zabezpečení balíčku System, nejsou-li na roli Administrator namapováni žádní uživatelé;

•	při pokusu o odstranění posledního uživatele z role Administrator, je-li povoleno zabezpečení balíčku System.

Poznámka: Pokud je server MTS nainstalován na serveru, který plní roli primárního nebo záložního řadiče domény, může s balíčky v aplikaci MTS Explorer pracovat pouze správce domény.

Jestliže nepovolíte zabezpečení balíčku, nebudou role komponenty či rozhraní serverem MTS kontrolovány. Není-li navíc povoleno zabezpečení komponenty, nebude server MTS kontrolovat ani role rozhraní komponenty.

Postup přiřazení role do složky Členství v rolích je popsán v tématu Přidání nové role serveru MTS.

Poznámka: Vypnutí deklarativního zabezpečení u jednotlivých komponent nebo balíčku je užitečné při ladění balíčku.

Příkladem může být nastavení omezení přístupu k serverovému balíčku Inventory (balíček pro skladové zásoby). Jako správce systému můžete chtít umožnit přístup k balíčku Inventory pouze zaměstnancům oddělení odbytu. Vyberte složku rolí balíčku Inventory, v nabídce Akce klepněte na příkaz Nový a jako název nové role zadejte Odbyt. Potom vyberte složku uživatelů, v nabídce Akce klepněte na příkaz Nový a zadejte název účtu skupiny oddělení odbytu systému Windows NT. U všech komponent přidejte roli Odbyt do složky Členství v rolích. Od této chvíle budou mít přístup k balíčku Inventory pouze zaměstnanci oddělení odbytu. Nakonec vyberte tento balíček, klepněte na kartu Zabezpečení a zaškrtněte políčko Povolit kontrolu autorizace. Tím je u balíčku zapnuto nové nastavení zabezpečení.

Chcete-li omezit přístup k určité komponentě, která je součástí balíčku, musíte být obeznámeni se způsobem vzájemného volání komponent balíčku. Pokud je komponenta volána přímo základním klientem, bude server MTS role komponenty kontrolovat. Pokud volá komponenta jinou komponentu ve stejném balíčku, server MTS role nekontroluje. Předpokládá totiž, že komponenty, které jsou součástí stejného balíčku, si důvěřují.

Můžete například chtít konfigurovat role tak, aby klient mohl volat komponentu CheckInventory (kontrola zásob), ale aby nemohl přímo volat komponentu Backorder (doobjednání). Obě komponenty jsou součástí balíčku Inventory. Nejprve je třeba nastavit u klienta odpovídající roli pro komponentu CheckInventory. Potom je třeba zkontrolovat, zda komponenta Backorder neobsahuje role, které by mohly být mapovány na identitu tohoto klienta. Komponenty CheckInventory a Backorder jsou součástí stejného balíčku; při volání komponenty Backorder komponentou CheckInventory proto nebude provedena kontrola rolí.

Klient však může volat komponentu Backorder prostřednictvím komponenty CheckInventory, jsou-li splněny následující podmínky:

•	identita klienta je namapována na odpovídající roli CheckInventory;

•	jsou splněny všechny požadavky programového zabezpečení.

Tímto způsobem lze vytvořit balíčky z komponent, které si vzájemně důvěřují, a současně omezit přístup k vybraným komponentám.

Chcete-li nastavit kontrolu role u původních volajících, kteří volají komponentu Backorder přímo, vyberte složku Členství v rolích komponenty Backorder, v nabídce Akce klepněte na příkaz Nový a zvolte roli Odbyt. Nyní je komponentě Backorder přiřazena role Odbyt (s namapovanými uživateli) a pouze členové oddělení odbytu mohou komponentu Backorder spouštět a zobrazovat položky, které nejsou na skladě. Nové nastavení zabezpečení aktivujete zaškrtnutím políčka Povolit kontrolu autorizace u balíčku Inventory i komponenty Backorder.

Další informace o kontrolování rolí naleznete v příručce pro programátora serveru MTS (MTS Programmer's Guide) v části Programmatic Security (Programové zabezpečení).

Povolení autorizace zabezpečení

1	Pokud jste to ještě neudělali, namapujte v balíčku System svůj uživatelský účet na roli Administrator.

2	Vyberte balíček System a v nabídce Akce na panelu nástrojů nebo v nabídce, která se zobrazí po klepnutí pravým tlačítkem myši, klepněte na příkaz Vlastnosti.

3	Na kartě Zabezpečení zaškrtněte políčko Povolit kontrolu autorizace.

4	Klepnutím pravým tlačítkem myši na balíček System a klepnutím na příkaz Ukončit zastavte serverový proces balíčku System.

Můžete také ukončit všechny balíčky serveru najednou a spojit tak kroky 4 a 7. Pokud chcete ukončit všechny balíčky serveru, vyberte složku Tento počítač a v nabídce Akce klepněte na příkaz Ukončit serverové procesy.

5	Vyberte balíček, u kterého chcete povolit zabezpečení.

6	Na kartě Zabezpečení zaškrtněte políčko Povolit kontrolu autorizace.

7	Klepnutím pravým tlačítkem myši na daný balíček a klepnutím na příkaz Ukončit zastavte serverový proces balíčku System.

Po nainstalování a nakonfigurování balíčku na serveru, na kterém bude balíček nasazen, lze balíček uzamknout, aby nebylo možno měnit konfigurace jednotlivých komponent. Další informace o uzamknutí konfigurace balíčku naleznete v části Uzamknutí balíčku.

Další informace naleznete v části:

Balíček System, Složka Role, Složka Uživatelé, Složka Členství v rolích, Správa uživatelů u rolí serveru MTS, Microsoft Transaction Server Programmer's Guide


Nastavení identity balíčků serveru MTS

Balíček (který představuje jeden serverový proces) lze nakonfigurovat tak, aby byl spouštěn s některou z následujících identit:

•	Interaktivní uživatel,

•	Zadaný uživatelský účet systému Windows NT.

Při výchozím nastavení jsou balíčky serveru MTS spouštěny s identitou Interaktivní uživatel.

Při mnoha způsobech nasazování je vhodnější spouštět balíčky s identitou uživatelského účtu systému Windows NT. Pokud je balíček spuštěn jako jeden uživatelský účet systému Windows NT, můžete přístup k databázi konfigurovat pro tento účet a nemusíte ho konfigurovat pro všechny jednotlivé klienty, kteří balíček používají. Povolení přístupu na základě účtů místo povolování přístupu jednotlivým klientům rozšiřuje možnosti aplikace.

Můžete vytvořit například balíček s názvem Účtárna, který aktualizuje databázi serveru SQL informacemi o fakturování a prodeji. Tabulku databáze Účtárna lze nastavit tak, aby umožňovala čtení uživatelům systému Windows NT.

Nezapomeňte, že při nastavování identity balíčku ověřuje server MTS zadané heslo. Pokud však změníte heslo účtu a neprovedete aktualizaci hesla v aplikaci MTS Explorer, nebude možné balíček spustit.

Nastavení identity balíčku na zadaný uživatelský účet

1	Vyberte balíček, u kterého chcete změnit identitu.

2	V nabídce Akce klepněte na příkaz Vlastnosti a potom na kartu Identita.

3	Vyberte možnost Tento uživatel a zadejte uživatelskou doménu (název ukončete zpětným lomítkem "\"), uživatelské jméno a heslo uživatelského účtu systému Windows NT.

Všimněte si, že pokud chcete omezit přístup k databázi pomocí identity balíčku, je třeba nastavit u daného uživatelského účtu přístupová privilegia k databázi.

Důležité  Pokud vytváříte zabezpečené aplikace serveru IIS, které používají izolaci procesů, vytváří server IIS balíčky serveru MTS nastavené ke spuštění s identitou IWAM_<název počítače>.Chcete-li změnit identitu těchto balíčků, je třeba přidat novou identitu balíčku také do skupiny zosobnění serveru MTS. Pokud to neuděláte, nebudou funkce zabezpečení správně pracovat v rámci jiných komponent serveru MTS, které nejsou součástí procesu a které jsou daným balíčkem volány. V takovém případě bude předpokládán volající s identitou IWAM_<název počítače>, nikoli skutečný klient serveru IIS.

Další informace naleznete v částech:

Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Přidání nové role serveru MTS, Karta Identita (balíček)


Přidání nové role serveru MTS

Nové role jsou obvykle přidávány při vývoji balíčků. Je však možné, že bude třeba přidat novou roli do existujícího balíčku. Role představují sadu privilegií na úrovni systému, požadovaných pro určitou obchodní funkci. Role jsou nastavovány na rovni balíčku. Pomocí aplikace MTS Explorer lze mapovat uživatele nebo skupiny uživatelů systému Windows NT na role, které vytvoříte.

Vytvoření nové role

1	V levém podokně aplikace Explorer vyberte balíček, který bude obsahovat danou roli.

2	Otevřete složku Role.

3	V nabídce Akce klepněte na příkaz Nový. Můžete také vybrat složku Role a klepnout na tlačítko Vytvořit nový objekt, nebo na složku Role klepnout pravým tlačítkem myši, v místní nabídce nastavit ukazatel myši na příkaz Nový a potom klepnout na příkaz Role.

4	V zobrazeném dialogovém okně zadejte název nové role.

5	Klepněte na tlačítko OK.

Důležité upozornění: Pokud na roli balíčku nenamapujete platného uživatele, nebude zabezpečení balíčku povoleno.

Další informace naleznete v částech:

Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Nastavení identity balíčků serveru MTS, Složka Role, Správa uživatelů u rolí serveru MTS


Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny

Při instalování a nasazování aplikace je třeba namapovat uživatele a skupiny systému Windows NT na všechny existující role. Role určují přístup uživatelů ke komponentám a rozhraním.

Přiřazení uživatelů k rolím

1	V levém podokně aplikace Explorer vyberte balíček obsahující komponentu, u které chcete přiřadit role.

2	Otevřete složku Role.

3	Poklepejte na roli, ke které chcete přiřadit uživatele.

4	Otevřete složku Uživatelé.

5	V nabídce Akce klepněte na příkaz Nový. Můžete také vybrat složku Uživatelé a klepnout na tlačítko Vytvořit nový objekt, nebo na složku Uživatelé klepnout pravým tlačítkem myši, v místní nabídce nastavit ukazatel myši na příkaz Nový a potom klepnout na příkaz Uživatel.

6	V zobrazeném dialogovém okně přidejte k roli jména uživatelů nebo názvy skupin. Uživatelský účet lze vyhledat pomocí tlačítek Zobrazit uživatele a Vyhledat.

7	Klepněte na tlačítko OK.

Poznámka  Chcete-li přidat uživatele do role na počítači se systémem Windows 98, musíte takový počítač nakonfigurovat na individuální řízení přístupu. Otevřete ovládací panely systému Windows 98 a poklepejte na možnost Síť. Aktivujte přepínač Individuální řízení přístupu na kartě Řízení přístupu. Další informace o tomto nastavení najdete v dokumentaci k systému Windows 98.

Další informace naleznete v částech:

Přidání nové role serveru MTS, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Nastavení identity balíčků serveru MTS, Složka Role, Složka Uživatelé, Správa uživatelů u rolí serveru MTS


Správa balíčků serveru MTS

Po úspěšném sestavení, distribuci a nasazení balíčku mohou správci ke správě balíčků serveru MTS použít aplikaci MTS Explorer. Správa balíčků serveru MTS vyžaduje sledování stavu a vlastností balíčků a jejich komponent a pokud je to nutné, i novou konfiguraci balíčku a vlastností komponent.

Tato část obsahuje následující témata:

Sledování stavu a vlastností v aplikaci MTS Explorer

Použití karet vlastností v aplikaci MTS Explorer

Správa uživatelů u rolí serveru MTS

Použití replikace serveru MTS


Sledování stavu a vlastností v aplikaci MTS Explorer

Pomocí nastavení zobrazení Stav a Vlastnosti aplikace MTS Explorer lze sledovat stav a vlastnosti aktivních balíčků a jejich komponent. Stav nebo vlastnosti položek je možné v aplikaci Explorer zobrazit vybráním položky a klepnutím na tlačítko Stav nebo Vlastnosti na panelu nástrojů aplikace MTS Explorer.

Pomocí tlačítka Stav můžete v aplikaci Explorer zobrazit stav počítačů, balíčků a komponent. Například u složky Počítače označuje zobrazení Stav, zda byl spuštěn koordinátor Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC), zatímco u složky Nainstalované balíčky označuje zobrazení Stav, který balíček je spuštěn. Zobrazení Stav umožňuje u komponent balíčku zobrazit programový identifikátor (progID), aktivované objekty a volané objekty. Pomocí tlačítka Stav můžete rychle zobrazit stav počítačů a procesů aplikací, které spravujete.

Použití zobrazení Stav v aplikaci MTS Explorer

1	Vyberte složku Nainstalované balíčky nebo Komponenty.

2	Na panelu nástrojů serveru MTS v pravém podokně aplikace MTS Explorer klepněte na ikonu Stav.

Poznámka: Po klepnutí na ikonu Stav se nezobrazí stav balíčků Utilities ani System.

Pomocí zobrazení Vlastnosti můžete rychle získat informace o vlastnostech balíčků a komponent. Zobrazení vlastností například pro komponenty zobrazí identifikátor ProgID komponenty, nastavení transakce, umístění knihovny DLL, ID třídy (CLSID), model podprocesu a nastavení autorizace zabezpečení. Například pomocí zobrazení Vlastnosti můžete rychle zobrazit vlastnosti transakcí pro všechny komponenty v balíčku.

Použití zobrazení Vlastnosti v aplikaci MTS Explorer

1	V pravém podokně aplikace MTS Explorer vyberte složku, jejíž stav chcete zobrazit, jako například složku Nainstalované balíčky nebo Komponenty.

2	Na panelu nástrojů aplikace MTS Explorer klepněte na tlačítko Vlastnosti. Vlastnosti jednotlivých položek složky se zobrazí ve sloupcích v pravém podokně aplikace MTS Explorer.

Další informace naleznete v části:

Použití karet vlastností aplikace MTS Explorer


Použití karet vlastností v aplikaci MTS Explorer

Pomocí karet vlastností Balíček a Komponenty můžete změnit konfiguraci balíčků MTS. Jestliže například chcete změnit vlastnost transakce komponenty, můžete upravit kartu vlastností komponent pro nastavení transakcí. Dříve, než znovu nakonfigurujete určité nastavení vlastností, projděte témata Vytváření balíčků serveru MTS a Instalace balíčků serveru MTS a seznamte se s popisy a postupy nastavení různých vlastností v aplikaci MTS Explorer.

Balíčky lze zamknutím zabezpečit proti změně nebo odstranění balíčku a jeho komponent. Pokud byl balíček zamknut během instalace nebo nasazování, je třeba ho před úpravou vlastností komponent odemknout. Další informace o zamykání naleznete v části Uzamčení balíčku MTS.

Konfigurace vlastností balíčků a aplikací pomocí karet vlastností

1	Pravým tlačítkem myši klepněte na položku, jejíž vlastnosti chcete nastavit. Položku můžete také vybrat v levém podokně aplikace MTS Explorer a zvolit příkaz Vlastnosti z nabídky Akce.

2	Upravte požadovanou kartu vlastností a klepněte na tlačítko OK nebo Použít.

3	Klepnutím na ikonu Tento počítač a zvolením příkazu Obnovit všechny komponenty z nabídky Akce obnovte všechny komponenty tohoto počítače. Jednotlivé balíčky můžete také obnovit, pokud vyberete složku Nainstalované balíčky a klepnete na panelu nástrojů serveru MTS v pravém podokně aplikace MTS Explorer na ikonu Obnovit.

Poznámka: Jestliže změníte úroveň aktivace balíčku, je nutné proces balíčku ukončit dříve, než změna vstoupí v platnost. Proces balíčku lze ukončit klepnutím pravým tlačítkem myši na balíček a klepnutím na příkaz Ukončit. Nezapomeňte, že balíčky spravované vzdáleně z počítače se serverem MTS 1.x nelze ukončit jednotlivě.

Další informace naleznete v části:

Sledování stavu a vlastností v aplikaci MTS Explorer


Správa uživatelů u rolí serveru MTS

Jako správce budete řídit uživatele nebo skupiny uživatelů role systému Windows NT pomocí:

·	přidání nového uživatele nebo skupiny do role,

·	odstranění uživatele nebo skupiny z role,

·	přesunutí uživatele nebo skupiny z jedné role do druhé.

Se vzrůstajícím počtem klientů balíčků vašeho serveru použijte aplikaci MTS Explorer k mapování nových uživatelů do rolí pro balíček. Další informace o mapování nových uživatelů do role naleznete v tématu Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny.

Možná budete muset odebrat uživatele z role nebo přesunout uživatele nebo skupiny z již existující role do nově vytvořené role. Jestliže například zaměstnanec opustí společnost, odeberete tohoto uživatele z rolí, ke kterým byl bývalý zaměstnanec přidružen.

Při vytváření nových rolí pro již existující balíček bude možná třeba přesunout uživatele nebo skupinu uživatelů z jedné role do druhé. Pokud například vytvoříte roli Fakturantka pro balíček Účetnictví, bude nutné přesunout některé uživatele nebo skupinu uživatelů z existující role Manager (s privilegii pro čtení a zápis dat balíčku Účetnictví) do role Fakturantka (s privilegii pouze pro čtení). Pro přesun uživatelů nebo skupin uživatelů je nutné odebrat uživatele nebo skupinu z role a namapovat je do nové role.

Odebrání uživatele z role

1	Vyhledejte balíček obsahující roli, z které chcete odstranit skupinu nebo uživatele. V levém podokně aplikace MTS Explorer vyberte příslušný balíček.

2	Otevřete složku Role.

3	Poklepejte na roli definovanou pro uživatele, kterého chcete odstranit.

4	Otevřete složku Uživatelé.

5	Vyberte uživatele, kterého chcete odebrat.

6	V nabídce Akce klepněte na příkaz Odstranit. Můžete také klepnout pravým tlačítkem myši a v nabídce klepnout na příkaz Odstranit.

7	Zobrazí se dialogové okno. Klepněte na tlačítko Ano. Uživatele lze také odstranit vybráním ikony pro uživatele a stisknutím klávesy DELETE.

Další informace naleznete v částech:

Složka Role, Složka Uživatelé, Povolení zabezpečení balíčků serveru MTS, Nastavení identity balíčků serveru MTS, Přidání nové role serveru MTS, Mapování rolí serveru MTS na uživatele a skupiny


Použití replikace serveru MTS

Server MTS poskytuje replikaci pro použití se serverem Microsoft Cluster Server (MSCS). Pokud server MTS v clusteru selže nebo je uveden do režimu offline, převezme druhý server operace serveru, který selhal.

Jak replikovat server MTS

 Replikace serveru MTS

1	Nainstalujte server MTS do obou počítačů. Další informace naleznete v části Konfigurace serveru MTS se serverem Microsoft Cluster Server.

2	Označte hlavní počítač a nainstalujte své balíčky do tohoto počítače.

3	Zaregistrujte v obou počítačích všechny importované komponenty.

4	Přesvědčte se, zda jsou závislé komponenty, jako například knihovny runtime, nainstalovány v obou počítačích. (Další informace naleznete v tomto tématu v části Omezení.)

5	Na kartě Možnosti v dialogovém okně Tento počítač zadejte pro hlavní počítač název Replikační sdílené položky (další informace naleznete v tomto tématu v části Replikace obsahu balíčku).

6	Spusťte z příkazového řádku nástroj MTXREPL.EXE.

Pomocí nástroje MTXREPL.EXE, spouštěného z příkazového řádku, můžete replikovat server MTS. Je třeba, aby byl spuštěn hlavní i cílový počítač. Nástroj MTXREPL.EXE akceptuje následující argumenty:

MTXREPL.EXE hlavnípočítač cílovýpočítač

Replikace serveru MTS používá přístup k jednomu hlavnímu počítači, přičemž kopíruje informace katalogu serveru MTS z hlavního do cílového počítače. Pokud chcete replikovat do dalšího cílového počítače, spusťte znovu nástroj MTXREPL.EXE. Přístup k jednomu hlavnímu počítači není vždy požadován, pro další replikaci serveru MTS můžete tedy použít cílový počítač jako hlavní.

Během replikace nahradí server MTS úplně katalog v cílovém počítači katalogem na zdrojovém počítači, kromě výjimek uvedených níže v tomto tématu v části Co replikace serveru MTS neprovádí. Částečnou replikaci nelze provést. Pokud se replikace serveru MTS nezdaří, spusťte opět nástroj MTXREPL.EXE.

Správci jsou odpovědni za inicializaci replikace serveru MTS a musí zajistit, aby byly změny balíčku hlavního serveru replikovány do všech počítačů v rámci clusteru.

Doporučujeme, aby byla replikace provedena v době, kdy v cílovém počítači nejsou aktuálně spuštěny komponenty serveru MTS. Během čtení informací z katalogu se po spuštění serveru MTS zobrazí dialogové okno oznamující selhání. Pokud mělo k replikaci dojít v tuto dobu, spuštění balíčku se nezdaří a klient bude vyzván k opakování akce.

Replikace balíčků serveru IIS

Pomocí replikačního nástroje serveru Microsoft Internet Information Server (IIS) verze 4.0 replikujte balíčky serveru IIS. Replikace serveru IIS automaticky zkopíruje všechny informace katalogu serveru MTS. Z tohoto důvodu není nutné spouštět replikační nástroj serveru MTS. Pokud je nainstalován server IIS verze 4.0, nelze nástroj ve skutečnosti spustit.

Replikace obsahu balíčků

Replikace serveru MTS zkopíruje všechny nezbytné komponenty knihoven DLL, knihovny typů a knihoven DLL proxy-stub. Pokud chcete povolit cílovým počítačům přístup k těmto souborům, je nutné zadat v dialogovém okně Tento počítač na kartě Možnosti název Replikační sdílené položky pro hlavní počítač. Toto sdílení je třeba vytvořit v hlavním počítači a cílovému počítači udělit privilegia pouze pro čtení. Název Replikační sdílené položky je název sdílené položky a ne adresáře, na který je název sdílené položky namapován. Pokud je například složka d:\mtx\repl sdílena jako ReplAdr, měla by potom Replikační sdílená položka být ReplAdr a ne d:\mtx\repl.

Je třeba, aby Replikační sdílená položka převedla identitě balíčku System cílového počítače oprávnění pouze pro čtení. Jestliže balíček System cílového počítače provádí kontrolu rolí, musí potom identita balíčku System v hlavním počítači patřit k roli Administrator v balíčku System cílového počítače.

Umístění první komponenty knihovny DLL v balíčku určuje místo v cílovém počítači, kam jsou instalovány soubory. Pokud je tato komponenta umístěna v podadresáři pod výchozím balíčkem adresáře, zobrazí se podadresář v cílovém počítači. Výchozí adresář balíčků je určen během instalace serveru MTS. Jestliže například instalujete server MTS do složky c:\Program Files\Mts, je potom výchozí instalační adresář balíčků umístěn ve složce c:\Program Files\Mts\Packages.

Pokud jsou vaše balíčky nainstalovány pod tímto adresářem, budou v cílovém počítači nainstalovány ve stejném umístění vzhledem k výchozímu instalačnímu adresáři balíčků. Příklad:

Počítač	Výchozí adresář balíčků	Instalační adresář balíčků
Hlavní počítač	c:\Program Files\Mts\Packages	c:\Program Files\Mts\Packages\MyPak
Cílový počítač	d:\Mts\Packages	d:\Mts\Packages\MyPak
Balíčky instalované mimo výchozí instalační adresář balíčků jsou nainstalovány do "externího" podadresáře v cílovém počítači. Pro předchozí příklad platí:

Počítač	Instalační adresář balíčků
Hlavní počítač	Balíček A ve složce c:\ Program  Files\Mts\Packages\MyPak Balíček B ve složce d:\misc
Cílový počítač	Balíček A a B ve složce d:\ Mts\Packages\MyPak
Doporučujeme instalovat balíčky pod výchozí adresář balíčků. Dále se doporučuje umístit všechny soubory jednoho balíčku do stejného adresáře.

Správa clusterů serveru MTS

Správci musí ke správě v clusteru serveru MSCS vždy používat názvy fyzických počítačů. Pokud pracujete s hlavním počítačem v clusteru serveru MSCS a chcete zobrazit kopii, použijte název jeho fyzického počítače. K replikaci mezi hlavním počítačem a kopií použijte názvy fyzických počítačů.

Pro zavedení aplikací serveru MTS na cluster serveru MSCS je nutné v dialogovém okně Tento počítač na kartě Možnosti zadat do textového pole Název vzdáleného serveru název virtuálního serveru. Jestliže exportujete balíček pomocí nástroje pro vytváření spustitelných souborů aplikací, budou klienti, kteří potom aplikaci nainstalují, směrováni na virtuální server. Pokud nenastavíte Název vzdáleného serveru, budou klienti směrováni na fyzický počítač, což není správná konfigurace pro odolnost proti selhání.

Lze také provést statické vyrovnání zatížení s odolností proti selhání určením různých názvů virtuálních serverů. Pokud určíte dva názvy virtuálních serverů, pro každý fyzický počítač jeden, můžete pro balíček nainstalovaný v obou počítačích vytvořit spustitelný soubor klientské instalace. Rozdělením distribuce mezi klienty dosáhnete statického vyrovnání zatížení.

 Vyrovnání zatížení aplikace serveru MTS pomocí virtuálních serverů

1	Rozhodněte se pro způsob vyrovnání zatížení.

Můžete například spustit všechny balíčky současně pouze na jednom počítači, na obou počítačích nebo některé balíčky na jednom a jiné na druhém počítači.

2	Názvy virtuálních serverů pro oba počítače vytvořte pomocí správce MSCS Cluster Administrator.

3	Balíčky exportujte pomocí názvů virtuálních serverů vytvořených v kroku 2.

Jestliže chcete současně spustit všechny balíčky na jediném počítači, exportujte všechny balíčky pod jediným názvem virtuálního serveru. Pokud chcete současně spustit všechny balíčky na obou počítačích, exportujte všechny balíčky dvakrát, pro každý virtuální server jednou. Potom je třeba mezi klienty distribuovat tyto dvě různé sady spustitelných souborů klientské instalace. Pokud chcete spustit polovinu balíčků na jednom a polovinu na druhém počítači, exportujte každou část pomocí jiného názvu virtuálního serveru.

4	Spusťte klientské spustitelné soubory na klientských počítačích. V závislosti na volbě vyrovnání zatížení v kroku 1 můžete mít ke spuštění na každém klientském počítači několik spustitelných souborů.

Co replikace serveru MTS neprovádí

Replikace serveru MTS neprovádí následující:

•	Instalace serveru MTS. Před spuštěním replikace serveru MTS je nutné na každém cílovém počítači nainstalovat server MTS.

•	Nahrazení balíčků System a Utilities serveru MTS a balíčků Utilities serveru IIS. Tyto balíčky je třeba konfigurovat identicky na hlavním i cílovém počítači (ačkoli cesty souborů se mohou lišit). Server MTS toto nezaručuje. Za potřebnou synchronizaci obou sad balíčků je odpovědný správce.

•	Replikace určitých informací týkajících se počítače, jako například vlastnosti položek Replikační sdílená položka a Název vzdáleného serveru.

•	Replikace závislostí komponent serveru MTS, které nemohou být serverem MTS rozpoznány, jako například knihovny run-time. Tyto soubory je nutné zkopírovat na každý cílový počítač, aby byly aplikace spouštěny bezchybně.

•	Replikace účtů zabezpečení místního počítače. Nedoporučujeme tyto účty používat v rámci clusterů pro role nebo identitu balíčků.

•	Replikace trvalých dat potřebných pro aplikaci. Například server SQL poskytuje automatickou odolnost proti selhání pro své databáze. Je nutné se přesvědčit, zda je databáze pro aplikaci nakonfigurována na odolnost proti selhání.

Omezení

•	Replikace serveru MTS do nebo z počítačů pracujících v systému Windows 98 není podporována.

•	Replikace serveru MTS se nezdaří, pokud hlavní počítač obsahuje jakékoli vzdálené komponenty nastavené ke spuštění na cílovém počítači.

•	Importované komponenty mohou být replikovány pouze v případě, že již byly v cílovém počítači registrovány. Instalované komponenty jsou nástroji replikace automaticky registrovány a konfigurovány na kopii. Při replikaci komponent importovaných do hlavního počítače očekává replikační nástroj nalezení komponent, které již byly registrovány na kopii. Odpovídáte za ruční registraci importovaných komponent v jednotlivých cílových počítačích už před spuštěním replikačního nástroje.

•	Replikace do nebo z verzí serveru MTS dřívějších než verze MTS 2.0 není podporována.

Další informace naleznete v částech:

Konfigurace serveru MTS se serverem Microsoft Cluster Server, Karta Možnosti (Počítač)


Správa transakcí serveru MTS

Pro účinnou správu transakcí balíčků serveru Microsoft Transaction Server (MTS) je důležité pochopit, jak distribuované transakce pracují. V této části je popsán způsob práce transakcí a způsob sledování a správy transakcí v aplikaci MTS Explorer.

Tato část obsahuje následující témata:

Transakce serveru MTS

Správa koordinátoru MS DTC

Sledování transakcí serveru MTS

Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98

Stavy transakcí serveru MTS

Řešení transakcí serveru MTS

Další informace naleznete v částech:

Seznam transakcí, Statistika transakcí, Ikony transakcí, Trasovací zprávy


Transakce serveru MTS

Server Microsoft Transaction Server (MTS) vám umožní v aplikacích jednoduše používat, sledovat a spravovat distribuované transakce. Distribuovaná transakce je transakce zahrnující aktualizace prostředků chráněných transakcí ve více než jednom systému. Správce transakcí serveru MTS, koordinátor distribuovaných transakcí Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC), poskytuje zařízení pro distribuované transakce pro systémy Windows NT a Windows 98. Koordinátor MS DTC také umožňuje aktualizovat dva nebo více prostředků chráněných transakcí v jednom systému. Koordinátor MS DTC umožňuje aktualizovat pomocí jedné transakce například databáze serveru Microsoft SQL Server, frontu zpráv serveru Microsoft Message Queue Server a databáze Oracle.

Další informace naleznete v částech:

Správa koordinátoru MS DTC, Sledování transakcí serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98, Stavy transakcí serveru MTS, Řešení transakcí serveru MTS


Správa koordinátoru MS DTC

Pro správu transakcí musíte nejprve spustit koordinátor distribuovaných transakcí Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC). Pokud jste na serveru MTS nespustili koordinátor MS DTC, nemohou klienti získat přístup k transakčním balíčkům, které spravujete. Spuštění koordinátoru MS DTC umožňuje:

•	serveru MTS spouštět transakce pro transakční komponenty,

•	transakčním komponentám serveru MTS podílet se na transakcích spuštěných jiným síťovým systémem,

•	serverům Microsoft SQL Server a Microsoft Message Queue Server (MSMQ) instalovaným na jednom serveru podílet se na transakcích s komponentami serveru MTS na jiném serveru.

Pokud nespustíte koordinátor MS DTC na serveru MTS, klienti mohou získat přístup ke spravovaným transakčním balíčkům, ale komponenty serveru se nebudou na transakcích moci podílet.

Poznámka: V případě pouze klientské instalace koordinátoru MS DTC musí mít uživatel, chce-li konfigurovat a spouštět klienty MS DTC na počítači se systémem Windows NT, přístup Zápis k místnímu registru a vzdálený přístup Čtení ke klíči na serveru Software\Classes.

Koordinátor MS DTC lze spustit pomocí aplikace MTS Explorer nebo (pokud není nainstalován server MTS) z ovládacích panelů systému Windows NT.

Spuštění a zastavení koordinátoru MS DTC pomocí aplikace MTS Explorer:

1	V pravém podokně aplikace MTS Explorer zvolte počítač, na kterém spravujete transakční balíčky.

2	Otevřete nabídku Akce a klepněte na příkaz Spustit koordinátor MS DTC nebo Zastavit koordinátor MS DTC. Můžete také klepnout pravým tlačítkem myši a v nabídce zvolit příkaz Spustit koordinátor MS DTC nebo Zastavit koordinátor MS DTC.

Spuštění a zastavení koordinátoru MS DTC pomocí ovládacích panelů systému Windows NT

1	V nabídce Start nastavte ukazatel myši na položku Nastavení a potom klepněte na položku Ovládací panely.

2	Poklepejte na ikonu Služby.

3	V seznamu služeb vyberte položku MSDTC a klepněte na tlačítko Spustit.

4	Klepnutím na tlačítko Zavřít zavřete okno Služby.

Při výchozím nastavení je u koordinátoru Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC) nakonfigurováno automatické spouštění při spuštění systému Windows NT nebo Windows 98. Chcete-li zabránit automatickému spuštění koordinátoru MS DTC po restartování počítače se systémem Windows 98, vyhledejte pomocí editoru registru klíč registru HKEY_LOCAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\RunServices a odstraňte položku s názvem MSDTC. Chcete-li zabránit automatickému spuštění koordinátoru MS DTC po restartování počítače se systémem Windows NT, poklepejte na ikonu Služby na ovládacím panelu. Klepnutím na položku MSDTC otevřete okno pro konfiguraci služby koordinátoru MS DTC. V rámečku Typ spouštění vyberte možnost Ruční.

Pokud chcete automatické spouštění koordinátoru MS DTC na počítači se systémem Windows 98 znovu povolit, vytvořte pomocí editoru registru položku s názvem MSDTC a s hodnotou řetězce msdtcw -start v klíči registru HKEY_LOCAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\RunServices. Na počítači se systémem Windows NT můžete koordinátor MS DTC spustit pomocí možnosti Služby v okně Ovládací panely.

Důležité: Doporučujeme konfigurovat automatické spouštění koordinátoru MS DTC na všech počítačích, které spouští transakční komponenty serveru MTS, server SQL Server nebo MSMQ.

Spuštění a zastavení koordinátoru MS DTC na serverech zařazených do clusteru

Na serveru zařazeném do clusteru lze koordinátor MS DTC spustit a zastavit buď pomocí aplikace MTS Explorer nebo pomocí nástroje pro správu serveru MSCS. Příkazy "net start msdtc" ani "net stop msdtc" nefungují. Chcete-li koordinátor MS DTC spustit nebo zastavit na clusteru serveru MSCS pomocí příkazového řádku, použijte příkaz "msdtc -start", případně "msdtc -stop".

Nastavení koordinátoru DTC, jako například umístění a velikost souboru protokolu DTC, můžete také nakonfigurovat pomocí karet vlastností Upřesnit nebo Počítač.

Konfigurace nastavení koordinátoru MS DTC

1	V pravém podokně aplikace MTS Explorer zvolte počítač, na kterém spravujete transakční balíčky.

2	Otevřete nabídku Akce a klepněte na příkaz Vlastnosti. Můžete také klepnout pravým tlačítkem myši a v nabídce klepnout na příkaz Vlastnosti.

3	Zvolte kartu Upřesnit. Můžete upravit zobrazování transakcí v oknech Seznam transakcí a Trasovací zprávy. Také je možné změnit umístění nebo velikost protokolu koordinátoru MS DTC. Zvětšení protokolu koordinátoru MS DTC vám umožní spustit více transakcí současně.

Důležité: Horní hranice velikosti souboru protokolu koordinátoru MS DTC:

•	V systému Windows NT je maximální velikost protokolu 512 MB.

•	V systému Windows 98 je maximální velikost protokolu 64 MB.

Komprese souboru protokolu koordinátoru MS DTC.

Soubor protokolu koordinátoru MS DTC je možné uložit do komprimovaného adresáře. Chcete-li však dosáhnout optimálního výkonu, nekomprimujte soubor protokolu koordinátoru MS DTC ani ho neukládejte do komprimovaného adresáře. Koordinátor MS DTC musí jinak soubor protokolu před použitím dekomprimovat.

Odstranění souborů DTCXATM.LOG

Před inovací instalace serveru MTS 2.0 odstraňte soubor DTCXATM.LOG. Nezapomeňte, že před odstraněním souboru DTCXATM.LOG musíte zastavit koordinátor MS DTC.

Zabezpečení a komunikace mezi vzdálenými počítači s koordinátorem MS DTC

Pokud aplikace uskutečňuje transakce prostřednictvím dvou a více počítačů, je třeba zajistit, aby byly koordinátory MS DTC u těchto počítačů nakonfigurovány pro vzájemnou komunikaci. Při výchozím nastavení je koordinátor MS DTC spuštěn s identitou systémového účtu. Koordinátor MS DTC umístěný v jednom počítači je schopen komunikovat s koordinátorem MS DTC v jiném počítači pouze v případě, že je u obou počítačů povolen účet hosta (Guest). Jestliže zakážete účet Guest u některého z těchto počítačů nebo v doméně Windows NT, k níž počítače náleží, musíte koordinátor MS DTC nakonfigurovat tak, aby mohl být spuštěn pod jiným uživatelským jménem, které může komunikovat s tímto vzdáleným počítačem.

Poznámka  Zákazníci používající koordinátor MS DTC v prostředí Microsoft Cluster Server (MSCS) by měli instalovat aktualizaci systému Windows NT QFE Q116844. V uvedené aktualizaci QFE je opraven problém vzdáleného volání procedur (Remote Procedure Call - RPC), který může při pokusu klienta koordinátoru MS DTC o připojení k tomuto koordinátoru na serveru s clustery způsobit neodstranitelnou chybu. Tato oprava je také součástí aktualizace Windows NT QFE1, kterou je možné stáhnout ze serveru WWW sady Windows NT Option Pack.

Další informace naleznete v částech:

Transakce serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98, Karta Upřesnit (počítač se serverem MTS), Seznam transakcí, Statistika transakcí, Ikony transakcí, Trasovací zprávy


Sledování transakcí serveru MTS

V aplikacích serveru MTS můžete spravovat transakce pomocí transakčních oken v aplikaci MTS Explorer. Okna Trasovací zprávy, Statistika transakcí a Seznam transakcí poskytují cenné informace o stavu transakcí spravovaných koordinátorem Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC).

Poznámka Transakce jsou automaticky ukončeny, pokud nejsou dokončeny během výchozího časového limitu 60 vteřin. Limit transakce můžete upravit změnou hodnot na kartě Možnosti okna Tento počítač.

Okno Seznam transakcí můžete použít k řešení stavů transakcí. Další informace naleznete v tématu Řešení transakcí serveru MTS.

Sledování transakcí pomocí Seznamu transakcí

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer zvolte počítač, který hostí transakce.

2	Poklepejte na ikonu Seznam transakcí.

3	Klepněte pravým tlačítkem myši kdekoli v pravém podokně a v místní nabídce umístěte ukazatel na příkaz Zobrazit.

4	V podnabídce Zobrazit klepněte na jeden z následujících příkazů:

•	Velké ikony

Zobrazí transakce jako velké ikony.

•	Malé ikony

Zobrazí transakce jako malé ikony.

•	Vlastnosti

Uvede v jednom sloupci seznam transakcí a ve druhém sloupci ID pracovní jednotky spojené s každou transakcí. Toto je globální jedinečný identifikátor transakce a je generován koordinátorem MS DTC při zahájení transakce. Na seznamu jsou také uvedeny nadřízené a podřízené transakce.

•	Seznam

Zobrazí transakce ve sloupci postupně.

Poznámka: Příkazy Malé ikony a Seznam zobrazí v libovolnou dobu nejvíce transakcí. Příkaz Vlastnosti poskytuje nejvíce informací o transakcích a příkaz Velké ikony zobrazuje transakce v nejčitelnějším formátu.

Zobrazování statistiky transakcí

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer zvolte počítač, u kterého chcete statistiku zobrazit.

2	Poklepejte na ikonu Statistika transakcí.

Zobrazení trasovacích zpráv

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer zvolte počítač, který hostí transakce.

2	Poklepejte na ikonu Trasovací zprávy.

Okno Statistika transakcí koordinátoru MS DTC se zobrazí v pravém podokně.

Vlastnosti transakcí

Vlastnosti transakcí se zobrazí, když na vybranou transakci klepnete pravým tlačítkem myši a ve zobrazené nabídce zvolíte příkaz Vlastnosti. Příkaz Vlastnosti uvádí seznam všech správců transakcí, kteří jsou do transakce zapojeni. U podřízené transakce uvádí seznam příkazu Vlastnosti ty transakce, které jsou jí bezprostředně nadřízené. Pokud je vybraná transakce nadřízenou transakcí, jsou na seznamu ty transakce, které jsou jí bezprostředně podřízené.

Další informace naleznete v částech:

Transakce serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98, Stavy transakcí serveru MTS, Řešení transakcí serveru MTS, Seznam transakcí, Statistika transakcí, Ikony transakcí, Trasovací zprávy


Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98

Transakce serveru MTS můžete na počítačích se systémem Windows 98 nebo Windows NT spravovat pomocí následujících oken aplikace MTS Explorer:

•	Statistika transakcí,

•	Seznam transakcí,

•	Trasovací zpráva.

Podle výchozího nastavení je koordinátor Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC) nakonfigurován na automatické spuštění, jakmile je spuštěn systém Windows NT nebo Windows 98. Chcete-li zabránit automatickému spuštění koordinátoru MS DTC po restartování počítače v systému Windows 98, nalezněte pomocí editoru registru klíč registru HKEY_LOCAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\RunServices a potom odstraňte hodnotu s názvem MSDTC. Pokud chcete znovu povolit automatické spouštění koordinátoru MS DTC, vytvořte pomocí editoru registru položku s názvem MSDTC s hodnotou řetězce msdtc-start v klíči registru HKEY_LOCAL_MACHINE\Software\Microsoft\Windows\CurrentVersion\RunServices.

Poznámka: Pro konfigurování a spouštění klientů koordinátoru MS DTC na počítači se systémem Windows NT musí mít uživatel přístup Zápis k místnímu registru a vzdálený přístup Čtení ke klíči Software\Classes na serveru.

Pokud chcete spravovat počítač se systémem Windows NT na dálku z počítače se systémem Windows 98, je třeba nainstalovat službu vzdáleného registru (Remote Registry) pro systém Windows 98. Tato služba vám umožní změnit položky registru pro vzdálený počítač se systémem Windows NT (pokud máte odpovídající přístupová oprávnění). Službu vzdáleného registru (Remote Registry) najdete na disku CD-ROM Windows 98 v podadresáři \Admin\Nettols\Remotereg. Přečtěte si pokyny k instalaci této služby v souboru Regserv.txt.

Jelikož systém Windows 98 nemá protokol událostí, jsou události koordinátoru MS DTC uloženy v textovém souboru s názvem msdtc.txt. Tento soubor je umístěn v podadresáři \MTSLogs adresáře systému Windows a obsahuje informace o událostech koordinátoru MS DTC.

Při obnovení souboru protokolu koordinátoru MS DTC v systému Windows 98 se může zobrazit dialogové okno označené MTxOCI a po něm další dialogové okno se zprávou Nelze vytvořit soubor protokolu koordinátoru MS DTC. Pokud k tomu dojde, musíte vypnout automatické spouštění koordinátoru MS DTC. Restartujte počítač a obnovte soubor protokolu. Potom lze znovu povolit automatické spouštění koordinátoru MS DTC.

Další problémy s obnovením souboru protokolu koordinátoru MS DTC je možné vyřešit ukončením aplikace MTS Explorer, restartováním této aplikace a novým pokusem o obnovení souboru. V některých případech je třeba před opravením souboru s protokolem koordinátoru MS DTC opětovně spustit aplikaci MTS Explorer několikrát.

Další informace naleznete v částech:

Transakce serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS, Seznam transakcí serveru MTS, Statistika transakcí, Ikony transakcí, Trasovací zprávy


Stavy transakcí serveru MTS

Pro správu transakcí je třeba, abyste chápali různé stavy transakcí a jejich důsledky pro balíček serveru MTS, který spravujete. Stavy transakcí jsou představovány následujícími ikonami v zobrazení Velké ikony v okně Seznam transakcí koordinátoru Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC):

Ikona	Popis
	Aktivní Transakce je spuštěna.
	Probíhá rušení Probíhá rušení transakce. Koordinátor MS DTC upozorňuje všechny účastníky, že transakce musí být zrušena. V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
	Zrušená Transakce je zrušena. Všichni účastníci byli upozorněni. Jakmile je transakce zrušena, je okamžitě odstraněna ze seznamu transakcí v okně Seznam transakcí koordinátoru MS DTC. V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
	Probíhá příprava Klientská aplikace vydala požadavek na potvrzení. Koordinátor MS DTC shromažďuje od všech účastníků odpovědi s potvrzením připravenosti.
	Připravená Všichni účastníci potvrdili, že jsou připraveni.
	Nejistá Transakce je připravena, je koordinována jiným koordinátorem MS DTC a tento koordinátor je nedostupný. Správce systému může vynutit potvrzení nebo zrušení transakce klepnutím pravým tlačítkem myši v okně Seznam transakcí a volbou příkazů Vyřešit a Potvrdit nebo Vyřešit a Zrušit. Jakmile je výsledek transakce takto vynucen, je transakce označena jako vynuceně potvrzená nebo vynuceně zrušená. Upozornění: Pokud jste si nepřečetli téma Řešení transakcí serveru MTS, neprovádějte ručně vynucené nejisté transakce.
	Vynuceně potvrzená Správce vynutil potvrzení nejisté transakce (další informace naleznete v tématu Řešení transakcí serveru MTS).
	Vynuceně zrušená Správce vynutil zrušení nejisté transakce (další informace naleznete v tématu Řešení transakcí serveru MTS).
	Probíhá potvrzování Transakce byla úspěšně připravena a koordinátor MS DTC upozorňuje účastníky, že transakce je potvrzena. Koordinátor MS DTC transakci neukončí, dokud všichni účastníci nepotvrdí, že obdrželi (a zaprotokolovali) požadavek na potvrzení. V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
	Nelze upozornit na zrušení Koordinátor MS DTC upozornil všechny připojené účastníky, že transakce je zrušena. Jedinými neupozorněnými účastníky jsou ti, kteří jsou aktuálně nedosažitelní. Tento stav transakce nastává tehdy, když musí koordinátor MS DTC informovat libovolného správce prostředků (například systém IBM LU 6.2), že transakce je zrušena, ale není schopen to provést, protože nemá spojení se systémem IBM. Správce systému může u koordinátoru MS DTC vynutit zapomenutí transakce klepnutím pravým tlačítkem myši v okně Seznam transakcí a volbou příkazů Vyřešit a Zapomenout. Upozornění: Pokud jste si nepřečetli téma Řešení transakcí serveru MTS, neprovádějte manuálně zapomenutí transakce.
	Nelze upozornit na potvrzení Koordinátor MS DTC upozornil všechny připojené účastníky, že transakce je potvrzena. Jedinými neupozorněnými účastníky jsou ti, kteří jsou aktuálně nedosažitelní. Správce systému může u koordinátoru MS DTC vynutit zapomenutí transakce klepnutím pravým tlačítkem myši v okně Seznam transakcí a volbou příkazů Vyřešit a Zapomenout. Upozornění: Pokud jste si nepřečetli téma Řešení transakcí serveru MTS, neprovádějte manuálně zapomenutí transakce.
	Potvrzená Transakce je potvrzena a všichni účastníci byli upozorněni. Jakmile je transakce potvrzena, je okamžitě odstraněna ze seznamu transakcí v okně Seznam transakcí koordinátoru MS DTC. V tomto okamžiku nelze změnit výsledek transakce.
Další informace naleznete v částech:

Transakce serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98, Řešení transakcí serveru MTS, Seznam transakcí


Řešení transakcí serveru MTS

Pokud spravujete transakce serveru MTS, budete možná muset manuálně vyřešit transakci pro aplikaci serveru MTS. K řešení transakce můžete použít okno Seznam transakcí aplikace MTS Explorer volbou jednoho z následujících příkazů:

•	Potvrdit  Tento příkaz vynucuje potvrzení transakce.

•	Zrušit  Tento příkaz vynucuje zrušení transakce a návrat do původního stavu.

•	Zapomenout  Tento příkaz odstraňuje potvrzenou nebo zrušenou transakci z protokolu koordinátoru Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC). Než použijete tento příkaz, měli byste si vždy vynutit výsledek transakce.

Občas je třeba vynutit potvrzení nebo zrušení transakce pro uvolnění uzamčení a zpřístupnění databázových prostředků jiným uživatelům sítě a aplikacím.

To může být nutné například tehdy, když mezi dvěma počítači v síti selže komunikační propojení. Po manuálním potvrzení nebo zrušení transakce je často nutné manuálně vynutit ”zapomenutí” transakce, což ji vymaže z místního souboru protokolu MS DTC.

Následující ilustrace ukazuje případ, kdy je transakce potvrzena manuálně. V tomto příkladu jsou splněny následující podmínky:

•	Koordinátor MS DTC na počítači A je koordinátor potvrzení.

•	Komunikační spoje, kterými je veden dvoufázový potvrzovací protokol, vedou postupně z počítače A do počítače D.

•	První fáze dvoufázového potvrzovacího protokolu byla uzavřena a koordinátor MS DTC napsal do svého protokolu záznam POTVRZENÉ.

•	Během druhé fáze dvoufázového potvrzovacího protokolu selhává komunikace mezi počítači B a C.

Transakce je ponechána v následujícím nevyřešeném stavu:

Jelikož je komunikační spoj mezi počítači A a B stále neporušený, počítač B transakci také potvrdil. Oba počítače však musí v souborech protokolu zachovat záznam POTVRZENÉ, dokud počítače D a C nepotvrdí, že také potvrdily transakci. Správce systému vynutí potvrzení transakce počítačem C (viz následující ilustrace), aby vyřešil transakci (a tím uvolnil uzamčení databáze na počítačích C a D).

Jelikož je komunikační spoj mezi počítači C a D stále neporušený, umožní vynucené potvrzení na počítači C potvrzení transakce na počítači D. Nyní může počítač D uvolnit uzamčení své databáze a transakci zapomenout. Jakmile počítač D potvrdí počítači C, že transakci potvrdil a zapomněl, může také počítač C uvolnit uzamčení a transakci zapomenout.

Transakce je nyní potvrzena na všech počítačích. Počítač C však nemůže sdělit potvrzení počítači B, a proto si musí počítač B transakci dále pamatovat. Jelikož počítač B transakci nezapomněl, musí si ji pamatovat i počítač A. Pro dokončení transakce správce systému vynutí zapomenutí transakce na počítači B (viz následující ilustrace). Vynucené zapomenutí počítače B umožní i počítači A transakci zapomenout. Dvoufázový potvrzovací protokol byl ručně uzavřen a transakce je dokončena.

Důležité: Z důvodu typu komunikace odchozí-příchozí dvoufázového potvrzovacího protokolu je doporučeno ručně řešit transakce na počítačích bezprostředně sousedících s přerušeným spojením. Proto v předcházejícím příkladu dochází k vynucenému potvrzení na počítači C (ne D) a k vynucenému zapomenutí na počítači B (ne A).

Obecně platí, že po restartování systémů zapojených do transakcí a obnovení spojení po selhání systému nebo spojení vyřeší koordinátor MS DTC transakce automaticky. Koordinátor MS DTC nemůže transakce vyřešit, pokud systémy nejsou funkční nebo není obnoveno spojení. V takovém případě můžete ručně vyřešit transakce ve stavu Nejisté, Nelze upozornit na zrušení nebo Nelze upozornit na potvrzení, pokud došlo k selhání spojení nebo systému.

Stav Nejisté

Stav nejisté označuje, že transakce je na podřízeném počítači, že koordinátor MS DTC je připraven a že nadřízený koordinátor MS DTC je nedostupný. Jestliže chcete nejistou transakci vyřešit, postupujte následovně:

1	Pomocí okna Seznam transakcí najděte bezprostřední nadřízený koordinátor nejisté transakce. Klepněte na transakci pravým tlačítkem myši a vyberte příkaz Vlastnosti. Tím pro transakci zobrazíte počítače s nadřízenými a podřízenými koordinátory MS DTC.

2	Najděte nadřízený koordinátor MS DTC a pomocí okna Seznam transakcí na nadřízeném počítači určete výsledek nejisté transakce.

•	Pokud se transakce nezobrazí v okně Seznam transakcí, byla zrušena a můžete ji na podřízeném počítači ručně zrušit.

•	Jestliže se transakce zobrazí na nadřízeném počítači se stavem Nelze upozornit na potvrzení, byla potvrzena a můžete ji na podřízeném počítači ručně potvrdit.

•	Pokud se transakce zobrazí na nadřízeném počítači se stavem Nelze upozornit na zrušení, byla zrušena a můžete ji na podřízeném počítači ručně zrušit.

•	Zobrazí-li se transakce na nadřízeném počítači se stavem Nejistá, najděte na nadřízeném počítači pomocí okna Seznam transakcí její další bezprostřední nadřízený počítač. Pokračujte ve sledování transakce ve struktuře stromu potvrzení směrem nahoru, dokud nenaleznete nadřízený počítač, na kterém se tato transakce buď nevyskytuje (což znamená, že je zrušena), nebo je ve stavu Nelze upozornit na zrušení (což znamená, že je zrušena), nebo je ve stavu Nelze upozornit na potvrzení (což znamená, že je potvrzena). Je-li transakce na nadřízeném počítači zrušena, proveďte ručně vynucené zrušení na bezprostředně podřízeném počítači. Pokud je transakce na nadřízeném počítači potvrzena, proveďte ručně vynucené potvrzení na podřízeném počítači.

3	Jakmile jste ručně provedli vynucené potvrzení nebo zrušení transakce na podřízeném počítači, proveďte ručně vynucené zapomenutí na bezprostředně nadřízeném počítači.

Nelze upozornit na potvrzení

Tento stav označuje, že transakce je potvrzena, ale některé podřízené koordinátory MS DTC nebyly upozorněny. Ručně můžete transakci vyřešit následujícím způsobem. Pravým tlačítkem myši klepněte na transakci, která je ve stavu Nelze upozornit na potvrzení. Tím pro transakci zobrazíte nadřízené a podřízené koordinátory MS DTC. Po nalezení podřízených koordinátorů MS DTC vynuťte potvrzení transakce na každém z nich. Jakmile jste transakci potvrdili ručně na všech podřízených koordinátorech MS DTC, vraťte se k tomu, který zobrazuje tuto transakci ve stavu Nelze upozornit na potvrzení, a proveďte vynucené zapomenutí transakce.

Upozornění: Neprovádějte ruční vynucené zapomenutí transakce, dokud nebyly všechny podřízené koordinátory MS DTC upozorněny na její výsledek.

Nelze upozornit na zrušení

Tento stav označuje, že transakce je zrušena, ale některé podřízené koordinátory MS DTC nebyly upozorněny. Jde o stav totožný se stavem Probíhá rušení. Ručně můžete transakci vyřešit následujícím způsobem. Pravým tlačítkem myši klepněte na transakci, která je ve stavu Nelze upozornit na zrušení. Tím pro transakci zobrazíte nadřízené a podřízené koordinátory MS DTC. Po nalezení podřízených koordinátorů MS DTC vynuťte potvrzení transakce na každém z nich. Jakmile jste transakci zrušili ručně na všech podřízených koordinátorech MS DTC, vraťte se k tomu, který zobrazuje tuto transakci ve stavu Nelze upozornit na zrušení, a proveďte vynucené zapomenutí transakce.

Upozornění: Neprovádějte ruční vynucené zapomenutí transakce, dokud nebyly všechny podřízené koordinátory MS DTC upozorněny na její výsledek.

Řešení transakcí

1	V levém podokně aplikace MTS Explorer zvolte počítač, na kterém chcete transakci vyřešit.

2	Poklepejte na ikonu Seznam transakcí.

3	V pravém podokně klepněte pravým tlačítkem na transakci, kterou chcete vyřešit.

4	V podnabídce Vyřešit klepněte na příkaz Potvrdit, Zrušit nebo Zapomenout.

Další informace naleznete v částech:

Transakce serveru MTS, Správa koordinátoru MS DTC, Sledování transakcí serveru MTS, Sledování transakcí serveru MTS v systému Windows 98, Stavy transakcí serveru MTS, Seznam transakcí


Automatizace správy serveru MTS

Vývojáři serveru Microsoft Transaction Server (MTS) a zkušení správci serverů WWW mohou používat objekty pro správu použitelné ve skriptech k automatizovanému nasazování a správě aplikací MTS. Tyto objekty odpovídají hierarchii kolekcí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer. Postupy správy můžete automatizovat voláním rozhraní u odpovídajících objektů pro správu použitelných ve skriptech. V následujícím diagramu jsou zobrazeny typy kolekcí spravované a nasazované aplikací MTS Explorer:

K účinnému používání objektů pro správu použitelných ve skriptech je třeba důkladně porozumět úkolům, které daná aplikace automatizuje v aplikaci MTS Explorer. Při vývoji aplikace můžete použít jakýkoli jazyk kompatibilní s automatizací, protože objekty pro správu použitelné ve skriptech jsou odvozovány z rozhraní IDispatch. Doporučenými nástroji pro vývoj jsou aplikace Visual Basic verze 5.0 nebo novější a Microsoft Visual C++ verze 5.0 nebo pozdější, které podporují technologie ActiveX a COM. Úplnou ukázku používání objektů pro správu v jazyce Visual Basic naleznete v příručce Reference pro správu serveru MTS (MTS Administrative Reference).

Tato část obsahuje následující témata:

Objekty správy serveru MTS

Ukázka skriptu v jazyce Visual Basic pro automatizaci správy serveru MTS

Ukázka aplikace pro automatizaci správy serveru MTS v jazyce Visual Basic

Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic

Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic

Další informace naleznete v částech:

Reference pro správu serveru MTS


Objekty správy serveru MTS

Následující objekty použitelné ve skriptech slouží ke správě:

Objekt Catalog

Objekt CatalogObject

Objekt CatalogCollection

Objekt PackageUtil

Objekt ComponentUtil

Objekt RemoteComponentUtil

Objekt RoleAssociationUtil

Tyto objekty poskytují obecná rozhraní a rozhraní nástrojů, která lze využít pro různé potřeby skriptování. Objekty Catalog, CatalogObject a CatalogCollection tvoří vrstvu objektů katalogových kolekcí a poskytují funkce nejvyšší úrovně, jakými jsou například vytváření a úprava objektů. Objekt Catalog umožňuje připojení k určitým serverům a přístup ke kolekcím. Chcete-li provést výčet, vytvořit, odstranit nebo upravit objekty nebo získat přístup k souvisejícím kolekcím, je třeba volat objekt CatalogCollection. Objekt CatalogObject slouží k získání a nastavení vlastností objektu.

Ve vrstvě objektů katalogových nástrojů umožňují objekty PackageUtil, ComponentUtil, RemoteComponentUtil a RoleAssociationUtil automatizaci specifičtějších úkolů, například instalaci komponent a export balíčků. Tato vrstva umožňuje programovat velmi specifické úkoly pro typy kolekcí, například přidružování role k uživateli nebo třídě uživatelů.

V následujícím diagramu je zobrazen způsob, jakým konfigurační program používá metody u objektů pro správu, které jsou určeny ke čtení a zápisu dat do katalogu.

Informace o získání ukázek správy a referenční dokumentace naleznete v tématu Instalace ukázek a dokumentace k vývoji serveru MTS.

Další informace naleznete v části:

Reference pro správu serveru MTS

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Použití objektů katalogových kolekcí serveru MTS

Každá složka v aplikaci MTS Explorer odpovídá kolekci uložené v katalogu. Objekty Catalog, CatalogObject a CatalogCollection tvoří vrstvu objektů katalogových kolekcí. Tyto objekty umožňují v aplikacích automatizovat obecné postupy správy, například vytváření, odstraňování nebo úpravu objektů.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Vytvoření instance objektu CatalogCollection serveru MTS

Vytvořením instance objektu CatalogCollection získáte přístup k jakémukoli typu kolekce nebo dat z jakékoli složky aplikace MTS Explorer. Instanci objektu CatalogCollection vytvoříte pomocí metody GetCollection a zadáním názvu kolekce. Objekt CatalogCollection je generický objekt používaný k přístupu k jakémukoli typu kolekce (například k datům libovolné složky aplikace Explorer). Voláním metody GetCollection z objektu Catalog získáte kolekci nejvyšší úrovně. Metodu GetCollection můžete také volat z objektu CatalogCollection a získat tak související kolekci.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Naplnění objektu CatalogCollection serveru MTS

Pomocí objektů správy můžete naplnit objekt CatalogCollection daty z katalogu. Nezapomeňte, že při vytvoření instance objektu nejsou načítána data z katalogu. Chcete-li procházet nebo měnit data v kolekci, je třeba nejprve volat metodu Populate nebo PopulateByKey. Metoda Populate načte do kolekce všechna data. Metoda PopulateByKey přečte pouze určené objekty. Pokud chcete přidat data do kolekce nebo použít rozhraní objektů nástrojů, není nutné kolekci naplňovat.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Načítání objektů serveru MTS a získávání a nastavování vlastností

Objekt CatalogCollection podporuje metody iterace u objektů v kolekci. Používáte-li k vývoji aplikaci Visual Basic, můžete iterovat pomocí příkazu For Each. Pokud používáte jazyk Visual C++, provedete výčet kolekce voláním metod Item a Count. Přístup k vlastnostem objektu získáte pomocí vlastnosti objektu Value a zadáním názvu vlastnosti jako parametru.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Vytváření nových objektů MTS

Některé kolekce podporují metodu Add pro vytváření nových objektů. Jiné kolekce k instalaci objektů (například komponent) vyžadují použití rozhraní nástrojů. Podrobnosti naleznete v tématu Použití objektů katalogových nástrojů serveru MTS.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Ukládání změn objektů MTS

Změny vlastností a nové objekty (vytvořené pomocí metody Add) a odstraňování objektů (pomocí metody Remove, kterou pro odstraňování objektů podporuje většina kolekcí) jsou udržovány v paměti, dokud nezavoláte metodu SaveChanges. Po vyvolání této metody jsou všechny změny objektu CatalogCollection použity v katalogu. Pokud uvolníte objekt CatlogCollection před voláním metody SaveChanges nebo zavoláte metodu Populate nebo PopulateByKey před voláním metody SaveChanges, budou všechny čekající změny ztraceny.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Použití objektů katalogových nástrojů serveru MTS

Vrstva objektů nástrojů se skládá z objektů PackageUtil, ComponentUtil, RemoteComponentUtil a RoleAssociationUtil. Tyto objekty slouží k provádění určitých akcí přímo v katalogu (například k instalaci komponent nebo předem přpravených balíčků). Objekty nástrojů jsou specifické pro určitý typ kolekce. Objekt nástrojů získáte voláním metody GetUtilInterface u objektu CatalogCollection.

Při používání objektu nástrojů neovlivní změny provedené v katalogu objekt CatalogCollection, ze kterého jste objekt nástrojů obdrželi. Chcete-li zobrazit změny, musíte volat metodu Populate nebo PopulateByKey u objektu CatalogCollection. Po použití metody nástrojů není třeba volat metodu SaveChanges, protože změny jsou okamžitě zapisovány do katalogu.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Použití typů kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS


Zpracování chyb katalogu serveru MTS

Metody katalogových kolekcí nebo katalogových nástrojů vrací hodnotu HRESULTS, která označuje úspěch nebo neúspěch. V aplikaci Visual Basic verze 5 lze pomocí popisovače On Error a objektu Err tyto chyby zachytit a získat přístup ke kódu chyby. Metody, které pracují s mnoha objekty (například metoda SaveChanges nebo InstallPackage) mohou zachytit více kódů chyb a popsat tak selhání specifických objektů. Tato sada kódů je přístupná prostřednictvím kolekce s názvem ErrorInfo. Přístup k této kolekci můžete získat pomocí metody GetCollection. Každá vytvořená instance objektu CatalogCollection udržuje kolekci ErrorInfo, ve které jsou uloženy kódy chyb posledního volání metody, které se nezdařilo. Při instalaci balíčku můžete pomocí kolekce ErrorInfo daného objektu zjistit, které komponenty jsou již nainstalovány.

Doporučuje se naprogramovat aplikaci tak, aby kontrolovala úspěch nebo selhání volání jednotlivých metod. Aplikace by měla testovat zejména vrácený kód E_INVALIDARG (chyba 5 prostředí run-time v jazyce Visual Basic verze 5) při zadávání názvů kolekcí nebo vlastností. Tento kód označuje, že jeden nebo více zadaných názvů kolekce nebo vlastnosti není podporován.

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Kolekce ErrorInfo serveru MTS


Ukázka skriptu v jazyce Visual Basic pro automatizování správy serveru MTS

K volání objektů správy můžete použít jazyk kompatibilní s automatizací, například Visual Basic Scripting Edition (VBScript). Server MTS obsahuje vzorové skripty pro správy jako ukázku použití objektů použitelných ve skriptech k automatizaci postupů aplikace MTS Explorer.

Pokud chcete spustit skript pro automatizaci mimo stránku HTML, musí být ve vašem počítači nainstalováno prostředí Windows® Scripting Host (WSH). WSH je skriptovací nástroj příkazového řádku, který lze nainstalovat v rámci sady Window NT 4.0 Option Pack pro počítače se systémem Windows NT. Prostředí WSH umožňuje přímé spouštění skriptů na pracovní ploše systému Windows nebo v příkazovém řádku. Tyto skripty není třeba vkládat do dokumentů HTML, ale lze je spustit přímo na pracovní ploše klepnutím na soubor skriptu nebo pomocí příkazového řádku. Podrobnější informace naleznete v dokumentaci k prostředí Windows Scripting Host.

Ukázku použití objektů správy ve skriptu získáte spuštěním vzorového skriptu obsaženého v podadresáři Program Files\Mts\Samples. Podadresář WSH obsahuje pět následujících vzorových skriptů napsaných v jazyce Visual Basic.

•	InstDLL.vbs

•	InstPak.vbs

•	Uninst.vbs

•	InstDllCLI.vbs

•	InstPakCLI.vbs

Tyto skripty automatizují postupy správy aplikace Sample Bank. Například skript InstDLL.vbs volá objekty pro použití ve skriptech, aby nejprve odstranily existující verze aplikace Sample Bank, potom vytvořily nový balíček s názvem Sample Bank, nainstalovaly komponenty z knihoven DLL jazyka Visual Basic, Visual C++ a Visual J++ aplikace Sample Bank do nového balíčku, změnily atributy transakcí a přidaly novou roli. Skript InstPak.vbs také používá objekty použitelné ve skriptech k instalaci aplikace Sample Bank, zatímco skript Uninst.vbs automatizuje odinstalování balíčku Sample Bank ze serveru MTS. Po spuštění skriptu můžete vidět výsledky skriptu v aplikaci MTS Explorer po klepnutí na tlačítko Obnovit na panelu nástrojů.

Chcete-li používat skripty InstDLL.vbs, InstPak.vbs a Uninst.vbs, musíte upravit cestu souboru ve skriptu tak, aby odkazovala na umístění požadovaných souborů v počítači. Například cesta souboru ve skriptu InstPak.vbs odpovídá výchozímu umístění balíčku SampleBank:

path="C:\Program Files\Mts\Samples\Packages\"

Pokud je balíček Sample Bank nainstalován jinde, upravte tento řádek skriptu tak, aby odkazoval na aktuální umístění balíčku.

Skripty InstDllCLI.vbs a InstPakCLI.vbs podporují parametry příkazového řádku, takže umístění souboru můžete zahrnout jako parametr při spouštění skriptu v okně konzoly. Pomocí příkazového řádku otevřete adresář obsahující požadovaný skript a zadejte název skriptu a umístění balíčku nebo knihoven DLL. Chcete-li například nainstalovat balíček Sample Bank umístěný ve výchozím adresáři, otevřete adresář, který obsahuje ukázkové skripty, a použijte následující příkaz příkazového řádku:

InstPakCLI.vbs "C:\Program Files\Mts\Samples\Packages\"

Chcete-li použít skript InstDLL.vbs, musíte nejprve jedním z následujících způsobů zaregistrovat komponenty jazyka Java v souboru vjacct.dll:

•	Nainstalujte balíček spuštěním skriptu InstDLL.vbs.

•	Zaregistrujte komponenty Java pomocí průvodce Microsoft® Visual Studio® 97 ActiveX Wizard.

Další informace naleznete v části:

Nastavení vzorových skriptů správy serveru MTS


Ukázka aplikace pro automatizování správy serveru MTS v jazyce Visual Basic

Ukázková aplikace vytvořená v aplikaci Visual Basic verze 5.0 ukazuje používání metod u objektů Catalog, CatalogObject a CatalogCollections k automatizování funkcí základní správy balíčku s názvem Scriptable Admin Demo.

Poznámka: Projekt aplikace Visual Basic verze 5 musíte nakonfigurovat tak, aby odkazoval na knihovnu typů pro správu serveru MTS (knihovna typů MTSAdmin). Chcete-li používat knihovnu typů MTSAdmin, klepněte na tlačítko References na panelu nástrojů Visual Basic Project. Potom v dostupných referenčních souborech vyhledejte knihovnu typů pro správu serveru MTS 2.0 (MTS 2.0 Admin Type Library). Je-li ve vašem počítači zaregistrován soubor MTXADMIN.DLL, najde aplikace Visual Basic u proměnných s pozdní vazbou (ke které dochází při spuštění programu) knihovnu typů bez nutnosti další konfigurace.

Odstranění existujících balíčků s názvem Scriptable Admin Demo

1	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu katalogu.

Dim catalog As Object

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

2	Voláním metody GetCollection získejte objekt kolekce Packages. Kolekce Packages se vrátí bez načtení dat z katalogu, takže při návratu z metody GetCollection bude kolekce prázdná.

Dim packages As Object

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

3	Vyhledejte předchozí verzi balíčku Scriptable Admin Demo naplněním kolekce Packages s přečtením všech balíčků a hledejte balíček Scriptable Admin Demo. Proveďte výčet v kolekci od nejvyššího indexu, aby mohla být ze smyčky volána metoda Remove. Metoda Remove objekt uvolní, odstraní jej z kolekce a přesune objekty v kolekci tak, že objekt(n+1) se stane objektem(n) pro všechna n větší nebo rovnající se odebranému indexu. Účinek metody Remove na objekt kolekce je okamžitý. Metody Item a Count volané kdykoli po metodě Remove budou odrážet provedené změny indexu. Odebrání balíčku se však neprojeví v katalogu, dokud není zavolána metoda SaveChanges (viz krok 4).

packages.Populate

Dim pack As Object

n = packages.Count

For i = n - 1 To 0 Step -1

    If packages.Item(i).Value("Name") = "Scriptable Admin Demo" Then

        packages.Remove (i)

End If

Next

4	Voláním metody SaveChanges uložte změny do databáze.

packages.SaveChanges

Vytvoření nového balíčku s názvem Scriptable Admin Demo Package

1	Pomocí metody Add přidejte nový balíček a poznamenejte si přiřazené ID balíčku. Metoda Add přidá objekt do kolekce, ale neprovede tuto změnu v katalogu, dokud nebude zavolána metoda SaveChanges (viz krok 3). Všimněte si, že metoda Add použije u všech vlastností výchozí hodnoty. Výchozí ID bude novým jedinečným identifikátorem.

Dim newPack As Object

Dim newPackID As Variant

Set newPack = packages.Add

newPackID = newPack.Value("ID")

2	Aktualizujte vlastnosti Name a SecurityEnabled.

newPack.Value("Name") = "Scriptable Admin Demo"

newPack.Value("SecurityEnabled") = "N"

3	Voláním metody SaveChanges uložte nový balíček do katalogu. Vrácená hodnota tohoto volání vyjadřuje počet změněných, přidaných nebo odstraněných objektů. Pokud neexistovaly žádné čekající změny, vrátí metoda hodnotu 0.

n = packages.SaveChanges

Aktualizace vlastností balíčku Scriptable Admin Demo a získání kolekce ComponentsInPackage

1	Voláním metody PopulateByKey načtěte balíček z katalogu. Předejte matici klíčů objektu, které mají být přečteny. V ukázce kódu je použita matice obsahující jediný prvek (ID právě vytvořeného balíčku).

Dim keys(0) as Variant

keys(0) = newPackId

packages.PopulateByKey keys

2	Z kolekce získejte objekt balíčku.

Dim package As Object

Set package = packages.Item(0)

3	U daného balíčku aktualizujte vlastnost SecurityEnabled.

package.Value("SecurityEnabled") = "Y"

4	Voláním metody GetCollection načtěte kolekci ComponentsInPackage. Klíč balíčku Scriptable Admin Demo zadejte jako parametr.

Set components = packages.GetCollection("ComponentsInPackage",_ 	  package.Key)

5	Voláním metody SaveChanges uložte změny do katalogu.

packages.SaveChanges

Instalace komponent do balíčku Scriptable Admin Demo:

1	Voláním metody GetUtilInterface získejte objekt nástrojů komponenty. Tento objekt se používá k instalaci komponent.

Dim util As Object

Set util = components.GetUtilInterface

On Error GoTo installFailed

2	Zavolejte metodu InstallComponent a předejte do ní řetězec, který obsahuje název knihovny DLL komponenty, která má být nainstalována. Pokud komponenta nemá externí knihovnu typů nebo knihovny DLL objektů proxy a stub, předejte jako druhý a třetí argument prázdné řetězce. Všimněte si, že po instalaci nové komponenty nemusíte volat metodu SaveChanges. Všechny komponenty obsažené v knihovně DLL budou nainstalovány touto metodou a jsou okamžitě zapsány do katalogu. Voláním metody GetCLSIDs získejte identifikátory tříd (CLSID) nainstalovaných komponent.

Form2.Show 1

Dim thePath As String

thePath = Form2.MTSPath + "\samples\packages\vbacct.dll"

util.InstallComponent thePath, "", ""

Dim installedCLSIDs() as Variant

util.GetCLSIDs thePath, ””, installedCLSIDs

On Error GoTo 0

3	Voláním metody PopulateByKey načtěte právě nainstalované komponenty. Všimněte si, že komponenty nainstalované do balíčku prostřednictvím metody InstallComponent se v kolekci nezobrazí, dokud nejsou přečtena data z katalogu pomocí metody Populate nebo PopulateByKey.

components.PopulateByKey installedCLSIDs

Vyhledání a odstranění komponenty Bank.CreateTable z balíčku Scriptable Admin Demo

1	Iterujte v komponentách a pomocí metod Item a Count změňte transakční atributy.

Dim component As Object

n = components.Count

For i = n - 1 To 0 Step -1

    Set component = components.Item(i)

    component.Value("Transaction") = "Required"

2	Vyhledejte a odstraňte komponentu Bank.CreateTable podle indexu. Chcete-li volat metodu Remove během smyčky, musíte iterovat v kolekci nazpět.

If component.Value("ProgID") = "Bank.CreateTable" Then

        components.Remove (i)

    End If

Next

3	Načtěte nový počet a znovu iterujte v kolekci. Komponenta Bank.CreateTable nebude odstraněna z databáze, dokud nebude zavolána metoda SaveChanges. Zobrazte schránku na zprávy, která uživatele informuje o úspěšnosti instalace.

n = components.Count

For i = 0 To n - 1

    Set component = components.Item(i)

    Debug.Print component.Value("ProgID")

    Debug.Print component.Value("DLL")

Next

n = components.SaveChanges

MsgBox "Balíček Scriptable Admin Demo byl nainstalován a nakonfigurován."

Exit Sub

installFailed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number) + " při instalaci " + thePath + "  Zkontrolujte správnost zadané cesty MTS, a zda knihovna vbacct.dll není již nainstalována."

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic, Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic

Objekty správy použitelné ve skriptech lze použít k instalaci, odstranění a aktualizaci vlastností balíčků a komponent. Tato témata obsahují ukázku postupu a kódu aplikace Microsoft® Visual Basic® verze 5.0 pro automatizaci následujících úkolů správy pomocí metod objektů správy použitelných ve skriptech:

•	Automatizace instalace předem připraveného balíčku serveru MTS

•	Automatizace vytvoření nového balíčku serveru MTS a instalace komponent

•	Automatizace výčtu nainstalovaných balíčků serveru MTS při aktualizaci vlastností

•	Automatizace výčtu nainstalovaných balíčků serveru MTS při odstraňování balíčku

•	Automatizace výčtu nainstalovaných komponent serveru MTS při odstranění komponenty

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace instalace předem připraveného balíčku MTS

Instalace předem připraveného balíčku s názvem Test.pak do aplikace MTS Explorer

1	Deklarujte objekty, které budete používat k instalaci předem připraveného balíčku.

Private Sub InstallPackage_Click()

    Dim catalog As Object

    Dim packages As Object

    Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages nejvyšší úrovně voláním metody GetCollection.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

   Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

4	Vytvořte instanci objektu PackageUtil a voláním metody InstallPackage nainstalujte balíček s názvem test.pak.

Set util = packages.GetUtilInterface

    util.InstallPackage "c:\test.pak", "", 0

    Exit Sub

5	Pomocí objektu Err zobrazte chybovou zprávu, pokud se instalace nezdaří.

failed:

    	MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace vytvoření nového balíčku serveru MTS a instalace komponent

Vytvoření nového balíčku s názvem Můj balíček a instalace komponent do tohoto balíčku

1	Deklarujte objekty, které budete používat k vytvoření nového balíčku a k instalaci komponent do tohoto balíčku.

    Dim catalog As Object

    Dim packages As Object

    Dim newPack As Object

    Dim componentsInNewPack As Object

    Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages nejvyšší úrovně z objektu CatalogCollection voláním metody GetCollection. Potom přidejte nový balíček voláním metody Add.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")
Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

Set newPack = packages.Add

Dim newPackID As String

4	Jako název balíčku nastavte Můj balíček a uložte změny kolekce Packages.

    newPackID = newPack.Key

   	 newPack.Value("Name") = "Můj balíček"

   	 packages.SaveChanges

5	Voláním metody GetCollection získejte přístup ke kolekci ComponentsInPackage. Potom vytvořte instanci objektu ComponentUtil a voláním metody InstallComponent naplňte nový balíček komponentami.

Set componentsInNewPack = 	packages.GetCollection("ComponentsInPackage", newPackID)

  	  Set util = componentsInNewPack.GetUtilInterface

   	 util.InstallComponent"d:\dllfilepath", "", ""

   	 Exit Sub

6	Pomocí objektu Err zobrazte chybovou zprávu, pokud se instalace nezdaří.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace výčtu nainstalovaných balíčků serveru MTS při aktualizaci vlastností

Provedení výčtu nainstalovaných balíčků při aktualizaci vlastností balíčku s názvem Můj balíček

1	Deklarujte objekty, které budete používat k provádění výčtu nainstalovaných balíčků při aktualizaci vlastností balíčku.

Private Sub BrowseUpdate_Click()

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim pack As Object

Dim componentsInNewPack As Object

Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages voláním metody GetCollection. Voláním metody Populate naplňte kolekci balíčky z katalogu.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

packages.Populate

4	Provedením výčtu kolekce vyhledejte balíček s názvem Můj balíček. Po nalezení tohoto balíčku nastavte vlastnost SecurityEnabled na hodnotu ”Y”. Voláním metody SaveChanges uložte aktualizaci vlastnosti balíčku.

For Each pack In packages

        If pack.Name = "Můj balíček" Then

            pack.Value("SecurityEnabled") = "Y"

            Exit For

        End If

    Next

packages.SaveChanges

    Exit Sub

5	Pomocí objektu Err zobrazte chybovou zprávu, pokud se instalace nezdaří.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

 End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace výčtu nainstalovaných balíčků serveru MTS při odstranění balíčku

Provedení výčtu nainstalovaných balíčků při odstranění balíčku s názvem Můj balíček

1	Deklarujte objekty, které budete používat k provedení výčtu nainstalovaných balíčků při odstranění určitého balíčku.

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim pack As Object

Dim componentsInPack As Object

Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages voláním metody GetCollection. Voláním metody Populate naplňte kolekci balíčky nainstalovanými v katalogu.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

packages.Populate

4	Pomocí metod Count a Item proveďte výčet kolekce balíčku a najděte balíček s názvem Můj balíček. Po vyhledání tohoto balíčku balíček odstraňte voláním metody Remove. Potom uložte změny kolekce voláním metody SaveChanges.

For i = 0 To packages.Count-1

        Set pack = packages.Item(i)

        If pack.Name = "Můj balíček" Then

            packages.Remove (i)

            packages.savechanges

            Exit For

        End If

    Next

    Exit Sub

5	Pomocí objektu Err zobrazte chybovou zprávu, pokud se instalace nezdaří.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace výčtu nainstalovaných komponent serveru MTS při odstranění komponenty

Provedení výčtu nainstalovaných komponent při odstranění komponenty

1	Deklarujte objekty, které budete používat k provedení výčtu nainstalovaných komponent při odstranění určité komponenty.

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim pack As Object

Dim componentsInPack As Object

Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages voláním metody GetCollection. Voláním metody Populate naplňte kolekci balíčky nainstalovanými v katalogu.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

packages.Populate

4	Provedením výčtu kolekce vyhledejte balíček s názvem Můj balíček. Potom voláním metody GetCollection načtěte kolekci ComponentsInPackage. Pomocí metody Populate naplňte kolekci ComponentInPackages a potom proveďte výčet této kolekce a najděte komponentu Bank.Account. Voláním metody Remove tuto komponentu odstraňte a uložte změny kolekce voláním metody SaveChanges.

For Each pack In packages

        If pack.Name = "Můj balíček" Then

            Set componentsInPack = packages.GetCollection("ComponentsInPackage", pack.Key)

            componentsInPack.Populate

            For i = 0 To componentsInPack.Count

                Set comp = componentsInPack.Item(i)

                If comp.Name = "Bank.Account" Then

                    componentsInPack.Remove (i)

                    componentsInPack.savechanges

                    Exit For

                End If

Next

            Exit For

        End If

    Next

    Exit Sub

5	Pomocí objektu Err zobrazte chybovou zprávu, pokud se instalace nezdaří.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Rozšířená automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic

Objekty správy použitelné ve skriptech lze použít ke konfigurování klientů a rolí, k exportování balíčků a k získání přístupu k názvům kolekcí a vlastnostem, které jsou podporovány daným katalogem. Následující témata obsahují ukázku postupu a kódu aplikace Visual Basic verze 5.0 pro automatizaci následujících úkolů správy pomocí metod objektů správy použitelných ve skriptech:

•	Automatizace přístupu k názvům souvisejících kolekcí serveru MTS

•	Automatizace přístupu k informacím o vlastnostech serveru MTS

•	Automatizace konfigurování rolí serveru MTS

•	Automatizace exportu balíčků serveru MTS

•	Automatizace konfigurování používání vzdálených komponent u klienta serveru MTS

•	Automatizace aktualizací vlastností balíčku MTS na vzdálených serverech


Automatizace přístupu k názvům souvisejících kolekcí serveru MTS

Kolekce RelatedCollectionInfo poskytuje seznam souvisejících kolekcí, ke kterým můžete získat přístup z dané kolekce. Seznam vlastností podporovaných touto kolekcí naleznete v tématu RelatedCollectionInfo v příručce Reference pro správu serveru MTS (MTS Administrative Reference).

Přístup a zobrazení názvů souvisejících kolekcí

1	Deklarujte objekty, které budete používat pro přístup k objektu, který poskytuje názvy souvisejících kolekcí.

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim RelatedCollectionInfo As Object

Dim collName As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages voláním metody GetCollection. Potom voláním metody GetCollection u objektu kolekce Packages získejte kolekci RelatedCollectionInfo. Všimněte si, že při volání metody GetCollection s cílem získat přístup ke kolekci RelatedCollectionInfo zůstává hodnota klíče prázdná. Tato hodnota není použita, protože dané informace v kolekci RelatedCollectionInfo budou u všech balíčků stejné. Voláním metody Populate naplňte kolekci RelatedCollectionInfo informacemi z katalogu.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

Set RelatedCollectionInfo =_ packages.GetCollection("RelatedCollectionInfo", "")

RelatedCollectionInfo.Populate

4	Proveďte výčet kolekce RelatedCollectionInfo a zobrazte názvy všech kolekcí.

For Each collName In RelatedCollectionInfo

   Debug.Print collName.Name

Next

Exit Sub

5	Pomocí objektu Err zobrazte chybovou zprávu, pokud se instalace nezdaří.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace přístupu k informacím o vlastnostech serveru MTS

Kolekce PropertyInfo ukládá informace o každé vlastnosti kolekce. Další informace o této kolekci naleznete v tématu PropertyInfo v příručce Reference pro správu serveru MTS (MTS Administrative Reference).

Přístup k vlastnostem a seznam názvů všech vlastností v kolekci

1	Deklarujte objekty, které budete používat pro přístup k informacím o vlastnostech, které jsou uloženy v katalogu.

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim propertyInfo As Object

Dim property As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages voláním metody GetCollection. Voláním metody GetCollection u kolekce Packages získejte kolekci PropertyInfo. Všimněte si, že při volání metody GetCollection s cílem získat přístup ke kolekci PropertyInfo zůstává hodnota klíče prázdná. Tato hodnota není použita, protože informace v kolekci PropertyInfo budou u všech balíčků stejné. Voláním metody Populate naplňte kolekci PropertyInfo informacemi z katalogu.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

Set propertyInfo = packages.GetCollection("PropertyInfo", "")

propertyInfo.Populate

4	Proveďte výčet kolekce PropertyInfo a vytvořte seznam názvů všech vlastností v kolekci.

For Each property In propertyInfo

        Debug.Print property.Name

    Next

    Exit Sub

5	Pomocí objektu Err zobrazte chybovou zprávu, pokud se instalace nezdaří.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace konfigurování rolí serveru MTS

Konfigurování role balíčku a komponenty a přiřazení oprávnění správce uživateli

1	Deklarujte objekty, které budete používat ke konfigurování role určité komponenty.

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim pack As Object

Dim comp As Object

Dim newUser As Object

Dim newRole As Object

Dim componentsInPack As Object

Dim RolesInPackage As Object

Dim usersInRole As Object

Dim rolesForComponent As Object

Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages voláním metody GetCollection. Potom vyplňte kolekce Packages daty z katalogu.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

packages.Populate

4	Provedením výčtu kolekce Packages vyhledejte balíček s názvem Můj balíček. Po vyhledání tohoto balíčku získejte kolekci RolesInPackage voláním metody GetCollection. Pomocí metody Add přidejte k balíčku novou roli. Nazvěte ji R1 a uložte změny kolekce.

    If pack.Name = "Můj balíček" Then

 Set rolesInPack = packages.GetCollection("RolesInPackage", pack.Key)

            Set newRole = rolesInPack.Add

            newRole.Value("Name") = "R1"

            rolesInPack.savechanges

5	Voláním metody GetCollection u kolekce RolesInPackage získejte kolekci UsersInRole. Pomocí funkce Add přidejte k roli existujícího uživatele systému Windows NT. Jako uživatelské jméno nastavte ”administrator”. Uložte změny kolekce UsersInRole.

            Set usersInRole = RolesInPackage.GetCollection("UsersInRole", 	newRole.Key)

            Set newUser = usersInRole.Add

            newUser.Value("User") = "administrator"

            usersInRole.savechanges

6	Pomocí metody GetCollection získejte kolekci ComponentsInPackage. Naplňte kolekci ComponentsInPackage a provedením výčtu kolekce vyhledejte komponentu Bank.Account. Chcete-li přidružit novou roli k této komponentě, vytvořte instanci objektu RoleAssociationUtil pomocí metody GetUtilInterface. Potom přidružte novou roli ke komponentě voláním metody AssociateRole.

Set componentsInPack = packages.GetCollection("ComponentsInPackage", pack.Key)

            componentsInPack.Populate

            For Each comp In componentsInPack

                If comp.Name = "Bank.Account" Then

                    Set rolesForComponent = componentsInPack.GetCollection("RolesForPackageComponent", comp.Key)

                    Set util = rolesForComponent.GetUtilInterface

                    util.associateRole (newRole.Key)

                    Exit For

                End If

            Next

            Exit For

        End If

    Next

    Exit Sub

7	Pokud se instalace komponenty nezdaří, zobrazte pomocí objektu Err chybovou zprávu.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace exportu balíčků serveru MTS

Export balíčku s názvem test.pak

1	Deklarujte objekty, které budete používat k exportu balíčku.

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci Packages voláním metody GetCollection. Voláním metody Populate naplňte balíček daty z katalogu.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

packages.Populate

4	Provedením výčtu kolekce Packages vyhledejte balíček s názvem Můj balíček. Po vyhledání balíčku vytvořte instanci objektu nástrojů balíčku a zavolejte metodu ExportPackage.

For Each pack In packages

        If pack.Name = "Můj balíček" Then

            Set util = packages.GetUtilInterface

            util.ExportPackage pack.Key, "c:\test.pak", 0

            Exit For

        End If

    Next

Exit Sub

5	Pokud se instalace komponenty nezdaří, zobrazte pomocí objektu Err chybovou zprávu.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace konfigurování používání vzdálených komponent u klienta serveru MTS

Konfigurování použití vzdálené komponenty Bank.CreateTable u klienta

1	Deklarujte objekty, které budete používat ke konfigurování spouštění vzdálených komponent u klienta (se spuštěným serverem MTS).

Dim catalog As Object

Dim remoteComps As Object

Dim util As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Načtěte kolekci RemoteComponents vyvoláním metody GetCollection. Potom vytvořte instanci objektu RemoteComponentUtil pomocí metody GetUtilInterface. Chcete-li nainstalovat vzdálenou komponentu, zavolejte metodu InstallRemoteComponentByName a zadejte název počítače se serverem, název balíčku na serveru a název komponenty.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set remoteComps = catalog.GetCollection("RemoteComponents")

Set util = remoteComps.GetUtilInterface

util.InstallRemoteComponentByName "Vzdálený1", "New","Bank.CreateTable"

Exit Sub

4	Pokud se instalace komponenty nezdaří, zobrazte pomocí objektu Err chybovou zprávu.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


Automatizace aktualizací vlastností balíčku MTS na vzdálených serverech

Aktualizace vlastností balíčku ve vzdáleném počítači s názvem Vzdálený1

1	Deklarujte objekty, které budete používat ke konfigurování nasazení a správy vzdálených komponent u klienta (se spuštěným serverem MTS).

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim pack As Object

Dim root As Object

2	Pokud metoda vrátí chybovou hodnotu HRESULT, použijte ke zpracování chyb prostředí run-time příkaz On Error. Zachytitelné chyby serveru MTS můžete testovat a reagovat na ně pomocí příkazu On Error a objektu Err.

On Error GoTo failed

3	Voláním metody CreateObject vytvořte instanci objektu Catalog. Voláním metody Connect získejte přístup ke kořenové kolekci v počítači s názvem Vzdálený1. Kořenová kolekce je objekt kolekce, který slouží k přístupu ke kolekcím nejvyšší úrovně v daném počítači. Kořenová kolekce neobsahuje žádné objekty a nemá žádné vlastnosti. Všimněte si, že při volání kolekce GetCollection z kořenové kolekce není používána hodnota klíče. Vyvoláním metody GetCollection získáte kolekci Packages ve vzdáleném počítači. Potom naplňte kolekci Packages pomocí metody Populate.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")

Set root = catalog.Connect("Vzdálený1")

Set packages = root.GetCollection("Packages", "")

packages.Populate

4	U vlastnosti SecurityEnabled nastavte pro ”Můj balíček” hodnotu ”Y” a uložte změny kolekce balíčku.

 For Each pack In packages

        If pack.Name = "Můj balíček" Then

            pack.Value("SecurityEnabled") = "Y"

            Exit For

        End If

    Next

    packages.savechanges

    Exit Sub

5	Pokud se instalace komponenty nezdaří, zobrazte pomocí objektu Err chybovou zprávu.

failed:

    MsgBox "Kód chyby " + Str$(Err.Number)

End Sub

Další informace naleznete v částech:

Objekty správy serveru MTS, Typy kolekcí serveru MTS, Metody objektů správy serveru MTS, Automatizace správy serveru MTS pomocí aplikace Visual Basic


MTS Overview and Concepts

How Does MTS Work?

Explains the elements of Microsoft Transaction Server and how they work together to provide the infrastructure and programming model to develop and deploy components.

MTS Programming Concepts

Explains the key concepts that a component application developer needs to understand for developing applications.


How Does MTS Work?

This topic describes the elements of Microsoft Transaction Server (MTS) and explains how they provide the infrastructure and programming model to develop and deploy MTS components.

Elements of MTS

Contents

Application Components

MTS Executive

Server Processes

Resource Managers

Resource Dispensers

Microsoft Distributed Transaction Coordinator

MTS Explorer


Application Components

Application components model the activity of a business. These components implement the business rules, providing views and transformations of the application state. Consider, for example, the case of an online bank. Records in one or more database systems represent the durable state of the business, such as the amount of money in an account. The application components update that state to reflect such changes as debits and credits.

MTS shelters developers from complex server issues, allowing them to focus on implementing business functions. Because components running in the MTS run-time environment can take advantage of transactions, developers can write applications as if they run in isolation. MTS handles the concurrency, resource pooling, security, context management, and other system-level complexities. The transaction system, working in cooperation with database servers and other types of resource managers, ensures that concurrent transactions are atomic, consistent, have proper isolation, and that, once committed, the changes are durable. For more information on the benefits of transactions, see Transactions.

MTS also makes it easier to build distributed applications by providing location transparency. MTS automatically loads the component into a process environment. An MTS component can be loaded into a client application process (in-process component), or into a separate surrogate server process environment, either on the client's computer (local component) or on another computer (remote component).

In-process, local, and remote components

MTS Components and COM

MTS components are COM in-process server components contained in (DLLs). They are distinguished from other COM components in that they execute in the MTS run-time environment. You can create and implement these components with Visual Basic, Visual C++, Visual J++, or any ActiveX-compatible development tool.

Note that the term component represents the code that implements a COM object. For example, Visual C++ components are implemented as classes. Likewise, Visual Basic components are implemented by class modules.

MTS imposes specific requirements on components beyond those required by COM (see MTS Component Requirements). This allows MTS to provide services to the component that would not otherwise be possible. These include increased scalability and robustness and simplified system management.

See Also

Base Clients vs. MTS Components, MTS Objects, Business Logic in MTS Components, Server Processes


MTS Executive

The MTS Executive is a dynamic-link library (DLL) that provides run-time services for MTS components, including thread and context management. This DLL loads into the processes that host application components and runs in the background.

MTS also provides a set of resource dispensers that simplify access to shared resources in a server process. For more information, see Resource Dispensers.

See Also

Application Components


Server Processes

A server process is a system process that hosts the execution of an application component. A server process can host multiple components and can service tens, hundreds, or potentially thousands of clients. You can configure multiple server processes to execute on a single computer. Each server process reflects a separate trust boundary and fault isolation domain.

Other process environments can also host application components. As a result, you can deploy applications that meet varying distribution, performance, and fault isolation requirements. For example, you can configure MTS components to be loaded directly into Microsoft Internet Information Server (IIS). You can also configure them to load directly into client processes.

Server Process


Resource Managers

A resource manager is a system service that manages durable data. Server applications use resource managers to maintain the durable state of the application, such as the record of inventory on hand, pending orders, and accounts receivable. Resource managers work in cooperation with the Microsoft Distributed Transaction Coordinator to guarantee atomicity and isolationto an application.

MTS supports resource managers, such as Microsoft SQL Server version 6.5, that implement the OLE Transactions protocol.

See Also

Resource Dispensers, Microsoft Distributed Transaction Coordinator


Resource Dispensers

A resource dispenser manages nondurable shared state on behalf of the application components within a process. Resource dispensers are similar to resource managers, but without the guarantee of durability. MTS provides two resource dispensers:

•	The ODBC resource dispenser

•	The Shared Property Manager

ODBC Resource Dispenser

The ODBC resource dispenser manages pools of database connections for MTS components that use the standard ODBC interfaces, allocating connections to objects quickly and efficiently. Connections are automatically enlisted on an object's transactions, and the resource dispenser can automatically reclaim and reuse connections. The ODBC 3.0 Driver Manager is the ODBC resource dispenser; the Driver Manager DLL is installed with MTS.

Shared Property Manager

The Shared Property Manager provides synchronized access to application-defined, process-wide properties (variables). For example, you can use it to maintain a Web-page hit counter or to maintain the shared state for a multiuser game.

See Also

ISharedPropertyGroupManager Interface, Creating a Simple ActiveX Component, Sharing State


Microsoft Distributed Transaction Coordinator

The Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC) is a system service that coordinates transactions. Work can be committed as an atomic transaction even if it spans multiple resource managers, potentially on separate computers.

MS DTC was first released as part of Microsoft SQL Server version 6.5 and is included in MTS, providing a low-level infrastructure for transactions. MS DTC implements a two-phase commit protocol to ensure that the transaction outcome (either commit or abort) is consistent across all resource managers involved in a transaction. MS DTC ensures atomicity, regardless of failures.

See Also

Resource Managers


MTS Explorer

You can use the MTS Explorer to deploy application components. You can also use it to view and manipulate items in the MTS run-time environment.

For a complete discussion of using the MTS Explorer for application administration, see the Administrator's Guide.


MTS Programming Concepts

This topic explains the key concepts that a component application developer needs to understand to develop Microsoft Transaction Server (MTS) applications.

Contents

Transactions

MTS Objects

MTS Clients

Activities

Components and Threading

Programmatic Security

Error Handling


Transactions

MTS simplifies the task of developing application components by allowing you to perform work with transactions. This protects applications from anomalies caused by concurrent updates or system failures.

Transactions maintain the ACID properties:

•	Atomicity ensures that all the updates completed under a specific transaction are committed and made durable, or that they get aborted and rolled back to their previous state.

•	Consistency means that a transaction is a correct transformation of the system state, preserving the state invariants.

•	Isolation protects concurrent transactions from seeing each other's partial and uncommitted results, which might create inconsistencies in the application state. Resource managers use transaction-based synchronization protocols to isolate the uncommitted work of active transactions.

•	Durability means that committed updates to managed resources, such as a database record, survive failures, including communication failures, process failures, and server system failures. Transactional logging even allows you to recover the durable state after disk media failures.

The intermediate states of a transaction are not visible outside the transaction, and either all the work happens or none of it does. This allows you to develop application components as if each transaction executes sequentially and without regard to concurrency. This is a tremendous simplification for application developers.

You can declare that a component is transactional, in which case MTS associates transactions with the component's objects. When an object's method is executed, the services that resource managers and resource dispensers perform on its behalf execute under a transaction. This can also include work that it performs for other MTS objects. Work from multiple objects can be composed into a single atomic transaction.

Multiple objects composed into a transaction

Without transactions, error recovery is extremely difficult, especially when multiple objects update multiple databases. The possible combinations of failure modes are too great even to consider. Transactions simplify error recovery. Resource managers automatically undo the transaction's work, and the application retries the entire business transaction.

Transactions also provide a simple concurrency model. Because a transaction's isolation prevents one client's work from interfering with other clients, you can develop components as though only a single client executes at a time.

Components Declare Transactional Requirements

Every MTS component has a transaction attribute that is recorded in the MTS catalog. MTS uses this attribute during object creation to determine whether the object should be created to execute within a transaction, and whether a transaction is required or optional. For more information on transaction attributes, see Transaction Attributes.

Components that make updates to multiple transactional resources, such as database records, for example, can ensure that their objects are always created within a transaction. If the object is created from a context that has a transaction, the new context inherits that transaction; otherwise, the system automatically initiates a transaction.

Components that only perform a single transactional update can be declared to support, but not require, transactions. If the object is created from a context that has a transaction, the new context inherits that transaction. This allows the work of multiple objects to be composed into a single atomic transaction. If the object is created from a context that does not have a transaction, the object can rely on the resource manager to ensure that the single update is atomic.

How Work Is Associated with a Transaction

An object's associated context object indicates whether the object is executing within a transaction and, if so, the identity of the transaction.

Resource dispensers can use the context object to provide transaction-based services to the MTS object. For example, when an object executing within a transaction allocates a database connection by using the ODBC resource dispenser, the connection is automatically enlisted on the transaction. All database updates using this connection become part of the transaction, and are either atomically committed or aborted. For more information, see Enlisting Resources in Transactions.

Stateful and Stateless Objects

Like any COM object, MTS objects can maintain internal state across multiple interactions with a client. Such an object is said to be stateful. MTS objects can also be stateless, which means the object does not hold any intermediate state while waiting for the next call from a client.

When a transaction is committed or aborted, all of the objects that are involved in the transaction are deactivated, causing them to lose any state they acquired during the course of the transaction. This helps ensure transaction isolation and database consistency; it also frees server resources for use in other transactions.

Completing a transaction enables MTS to deactivate an object and reclaim its resources, thus increasing the scalability of the application. Maintaining state on an object requires the object to remain activated, holding potentially valuable resources such as database connections. Stateless objects are more efficient and are thus recommended. For more information on object deactivation, see Deactivating Objects.

How Objects Can Participate in Transaction Outcome

You can use methods implemented on the IObjectContext interface to enable an MTS object to participate in determining a transaction's outcome. The SetComplete, SetAbort, DisableCommit, and EnableCommit methods work in conjunction with the component's transaction attribute to allow one or more objects to be composed simply and safely within transactions.

•	SetComplete indicates that the object has successfully completed its work for the transaction. The object is deactivated upon return from the method that first entered the context.

•	SetAbort indicates that the object's work can never be committed. The object is deactivated upon return from the method that first entered the context.

•	EnableCommit indicates that the object's work is not necessarily done, but that its transactional updates can be committed in their current form.

•	DisableCommit indicates that the object's transactional updates can not be committed in their current form.

Both SetComplete and SetAbort deactivate the object on return from the method. MTS reactivates the object on the next call that requires object execution.

Objects that need to retain state across multiple calls from a client can protect themselves from having their work committed prematurely by the client. By calling DisableCommit before returning control to the client, the object can guarantee that its transaction cannot successfully be committed without the object doing its remaining work and calling EnableCommit.

Client-Controlled vs. Automatic Transactions

Transactions can either be controlled directly by the client, or automatically by the MTS run-time environment.

Clients can have direct control over transactions by using a transaction context object. The client uses the ITransactionContext interface to create MTS objects that execute within the client's transactions, and to commit or abort the transactions.

Transactions can automatically be initiated by the MTS run-time environment to satisfy the component's transaction expectations. MTS components can be declared so that their objects always execute within a transaction, regardless of how the objects are created. This feature simplifies component development, because you do not need to write application logic to handle the special case where an object is created by a client not using transactions.

This feature also reduces the burden on client applications. Clients do not need to initiate a transaction simply because the component that they are using requires it.

MTS automatically initiates transactions as needed to satisfy a component's requirements. This event occurs, for example, when a client that is not using transactions creates an object in an MTS component that is declared to require transactions.

MTS completes automatic transactions when the MTS object that triggered their creation has completed its work. This event occurs when returning from a method call on the object after it has called SetComplete or SetAbort. SetComplete causes the transaction to be committed; SetAbort causes it to be aborted.

A transaction cannot be committed while any method is executing in an object that is participating in the transaction. The system behaves as if the object disables the commit for the duration of each method call.

See Also

Building Transactional Components, Multiple Transactions


Transaction Attributes

Every MTS component has a transaction attribute. The transaction attribute can have one of the following values:

•	Requires a transaction. This value indicates that the component's objects must execute within the scope of a transaction. When a new object is created, its object context inherits the transaction from the context of the client. If the client does not have a transaction, MTS automatically creates a new transaction for the object.

•	Requires a new transaction. This value indicates that the component's objects must execute within their own transactions. When a new object is created, MTS automatically creates a new transaction for the object, regardless of whether its client has a transaction.

•	Supports transactions. This value indicates that the component's objects can execute within the scope of their client's transactions. When a new object is created, its object context inherits the transaction from the context of the client. If the client does not have a transaction, the new context is also created without one.

•	Does not support transactions. This value indicates that the component's objects do not run within the scope of transactions. When a new object is created, its object context is created without a transaction, regardless of whether the client has a transaction.

Most MTS components are declared as either Supports transactions or Requires a transaction. These values allow an object to execute within the scope of its client's transaction. You can see the difference between these values when an object is created from a context that does not have a transaction. If the component's transaction attribute is Supports transactions, the new object runs without a transaction. If it is declared as Requires a transaction, MTS automatically initiates a transaction for the new object.

Declaring a component as Requires a new transaction is similar to using Requires a transaction in that the component's objects are guaranteed to execute within transactions. However, when you declare the transaction attribute this way, an object never runs inside the scope of its client's transaction. Instead, the system always creates independent transactions for the new objects. For example, you can use this for auditing components that record work done on behalf of another transaction regardless of whether the original transaction commits or aborts.

Specifying Does not support transactions ensures that an object's context does not contain a transaction. This value is the default setting and is primarily used with versions of COM components that precede MTS.

Setting the Transaction Attribute

The transaction attribute is part of a component definition. The component developer determines it, and changes to it are not recommended.

You can set a transaction attribute at development time by:

•	Using values defined in Mtxattr.h. You can specify these values in an .odl file to encode them into the component's type library.

•	Using the MTS Explorer to create a package file for deploying your components.

Because Because Microsoft Visual Basic automatically generates a type library, Visual Basic developers must use the MTS Explorer to set the transaction attribute.

See Also

Application Components, Transactions


Enlisting Resources in Transactions

MTS provides automatic transactions, which means that transaction requirements are declared as component properties. MTS automatically begins transactions and commits or aborts these transactions on behalf of the component, based on the component's transaction property.

Automatic transactions work because resource dispensers pass transactions to the resource manager. For example, the ODBC Driver Manager is a resource dispenser for ODBC database connections. When a database connection is requested from a transactional component, the ODBC Driver Manager obtains the transaction from the object's context. The ODBC Driver Manager then associates (enlists) the database connection with the transaction.

If you do not have a resource dispenser, you can build your own using the Microsoft Transaction Server Beta Software Development Kit (SDK), available at http://www.microsoft.com/support/transactions/. For more information, see the Resource Dispenser Guide and the samples included with the MTS Beta SDK.

For a resource manager to participate in an MTS transaction, it must support one of the following protocols:

•	OLE Transactions

•	The X/Open DTP XA standard

OLE Transactions, the object-oriented, two-phase commit protocol defined by Microsoft, is the preferred protocol. OLE Transactions is based on the Component Object Model (COM) and is used by resource managers in order to participate in distributed transactions coordinated by Microsoft Distributed Transaction Coordinator (DTC). OLE Transactions is supported by Microsoft SQL Server version 6.5. For more information on supporting OLE Transactions, see the Resource Manager Guide and the samples included with the MTS Beta SDK.

XA is the two-phase commit protocol defined by the X/Open DTP group. XA is natively supported by many Unix databases, including Informix, Oracle, and DB2.

For MTS to work with XA-compliant resource managers, an OLE Transactions-to-XA mapper, provided by the MTS Beta SDK, makes it relatively straightforward for XA-compliant resource managers to provide resource dispensers that can accept OLE Transactions from MTS and translate to XA. For more information, see "Mapping OLE Transactions to the XA Protocol" in the MTS Beta SDK, or contact your resource manager vendor.

See Also

Resource Dispensers, Transactions


Determining Transaction Outcome

This section discusses how applications determine whether a transaction will commit or abort.

First, it is important to understand that the MTS objects involved in a transaction do not need to know the transaction outcome. All objects involved in a transaction are automatically deactivated. Deactivation causes the objects to lose any state that they acquired during the transaction. Consequently, their behavior is not affected by the outcome of the transaction.

Each object can participate in determining the outcome of a transaction. Objects call SetComplete, SetAbort, EnableCommit, and DisableCommit, based on the desired component behavior. For example, an object would typically call SetAbort after receiving an error from a database operation, on a method call to another object, or due to a violation of a business rule such as an overdrawn account.

The client of the transaction determines its success or failure (commit or abort) based on values returned from the method call that caused the transaction to complete. The client can be either a base client or another MTS object that exists outside the transaction. The client must know which methods cause transactions to complete and how the method output values can be used to determine success (commit) or failure (abort).

An object method that intends to commit a transaction typically returns an HRESULT value of S_OK after calling SetComplete. On return, MTS automatically completes the transaction. If the transaction commits, the S_OK value is returned to the client. If it aborts, the HRESULT value is changed to CONTEXT_E_ABORTED. The client can use these two values to determine the outcome.

An object method typically notifies its client that it has forced the transaction to abort by calling SetAbort in one of two ways:

•	Return S_OK and use an output parameter to indicate the failure.

•	Return an HRESULT error code. Different codes could be used to distinguish different causes, or the generic CONTEXT_E_ABORTED error could be used.

For example, the Sample Bank application uses an output parameter to indicate failure:

Public Function Perform(lngPrimeAccount As Long, _

   lngSecondAccount As Long, lngAmount As Long, _

   strTranType As String, ByRef strResult As String) _

   As Long

' get our object context

Dim ctxObject As ObjectContext

Set ctxObject = GetObjectContext()

On Error GoTo ErrorHandler

' check for security

If (lngAmount > 500 Or lngAmount < -500) Then

    If Not ctxObject.IsCallerInRole("Managers") Then

        Err.Raise Number:=ERROR_NUMBER, _

        Description:="Need 'Managers' role " + _

           "for amounts over $500"

    End If

End If

.

.

.

ctxObject.SetComplete       ' we are finished and happy

Perform = 0

Exit Function

ErrorHandler:

ctxObject.SetAbort           ' we are unhappy

strResult = Err.Description  ' return the error message

Perform = -1           ' indicate that an error occured

End Function

It is also important to note that there are failure scenarios where the client cannot determine the transaction outcome. This situation results, for example, when a call failure occurs due to a transport error such as RPC_E_CONNECTION_TERMINATED). In such cases, it is necessary to use an application-defined protocol to determine the transaction outcome.

On clustered servers, MTS will not automatically reconnect to MS DTC in the event of a failover. Not enough information exists about the transaction composition and state to determine the appropriate course of action. Retries remain the responsibility of the client application. The client cannot differentiate an error caused by failover from other errors.

Resource managers are guaranteed to get transaction outcomes as part of the two-phase commit protocol managed by the Microsoft Distributed Transaction Coordinator. This feature allows resource managers to manage locks and to determine whether it is necessary to make state changes permanent or to discard them.


MTS Objects

An MTS object is an instance of an MTS component. MTS maintains context for each object. This context, which is implicitly associated with the object, contains information about the object's execution environment, such as the identity of the object's creator and, optionally, the transaction encompassing the work of the object. The object context is similar in concept to the process context that an operating system maintains for an executing program.

An MTS object and its associated context object

An MTS object and its associated context object have corresponding lifetimes. MTS creates the context before it creates the MTS object. MTS destroys the context after it destroys the MTS object.

See Also

Application Components, MTS Component Requirements, Context Objects, asconCreatingTransactionServerObjects, Passing Object References, Deactivating Objects


Context Objects

Each MTS object has an associated context object. A context object is an extensible MTS object that provides context for the execution of an instance, including transaction, activity, and security properties. When an MTS object is created, MTS automatically creates a context object for it. When the MTS object is released, MTS automatically releases the context object.

An MTS object and its associated context object

An MTS object's context has intrinsic properties that are determined during object creation. These properties include the identity of the client that initiated the object's creation and whether or not the object executes within the scope of a transaction.

The properties established for the new object context are determined by a combination of:

•	The transaction attributes of the component as specified in the MTS catalog.

•	The properties of the context from which the new object is created. For example, the client's context may contain a transaction.

If your application uses Microsoft Internet Information Server (IIS), you can retrieve IIS intrinsic objects as follows:

•	Using Visual Basic, by calling the Item method of the context object.

•	Using Microsoft Visual C++ or Microsoft Visual J++, by calling the GetProperty method of the IGetContextProperties interface.

For more information on IIS intrinsic objects, see the IIS documentation.

Contexts Are Implicit

MTS maintains an implicit relationship between an MTS object and its context. This feature eliminates the need for you to pass explicitly a context object through your application.

You can access an MTS object's context by calling the GetObjectContext function. This function returns a reference to the IObjectContext interface. Resource dispensers and other context-aware services can also access the object's context. This permits the ODBC resource dispenser automatically to enlist connections on the object's transaction.

Before a method of an MTS object is dispatched for execution, that object's context becomes the current context for the thread. This context remains current as long as the object remains within the context. Calling a method in a different context causes that context to become current; the caller's context is automatically restored on return from the method.

Managing References to the Context Object

You must not pass a reference to the context object outside the object. You must explicitly release every reference that you acquire on the object context.

The context object is not available during calls to the component's class factory. This means, for example, that a Visual C++ class implementation cannot access a context object during calls to a constructor or destructor. Objects that require access to the context object during initialization or destruction should implement IObjectControl. For more information, see Deactivating Objects.

See Also

MTS Objects, GetObjectContext, IObjectContext


Creating MTS Objects

You can create MTS objects by:

•	Using context objects.

•	Using transaction context objects.

•	Using standard COM functions like CoCreateInstance or CreateObject.

Note   If you are using Visual C++ and running an MTS component in-process, you must:

•	Call CoInitialize(NULL) before requesting services from MTS or creating an MTS object.

•	Call CoInitializeSecurity to initialize process-specific security. MTS security is disabled when loading an MTS object in-process.

•	Call CoUninitialize only after you have finished using MTS or MTS objects, preferably just prior to terminating your application. You cannot call CoInitialize again and invoke more MTS services. Once CoUninitialize has been called, your application no longer executes in the MTS run-time environment.

Creating Objects Using a Context Object

You can create an MTS object by calling the CreateInstance method on the IObjectContext interface of an object's context object. The new MTS object's context inherits the activity, possibly a transaction, and all security identities from the creating object's context.

Creating an object using a context object

Creating Objects Using a Transaction Context Object

If you want your base client to control transaction boundaries, use a transaction context object. You can create an MTS object by calling the CreateInstance method of the ITransactionContext interface. The new MTS object's context inherits the activity, possibly a transaction, and the identity of the initial client from the transaction context object. You can call the Commit method to commit an object's work and the Abort method to abort its work.

Creating an object using a transaction context object

Creating Objects Using CoCreateInstance

You can create MTS objects by using CoCreateInstance or any equivalent method based on CoGetClassObject and IClassFactory::CreateInstance. While this approach should suffice for many base client applications, there are some significant limitations for the client, including the inability to control transaction boundaries. Base clients that need this additional level of control can use a transaction context object.

Instantiating an object with CoCreateInstance

When you use CoGetClassObject with a component that is registered to run under MTS, it returns a reference to an MTS-provided class factory. This allows MTS to participate in the client's calls to IClassFactory::CreateInstance. The MTS class factory creates the context object and then calls the component's real class factory.

For clustered servers, if you are using the CoCreateInstanceEx function, use the name of the virtual server containing the MSDTC resource in the pwszName field of the COSERVERINFO structure. (See the Microsoft Platform SDK documentation for more details about CoCreateInstanceEx.)

Important It is recommended that you do not call CoCreateInstance to create MTS objects from within MTS objects. When you do so, the new object's context cannot inherit any properties from its client's context. In particular, the new object cannot execute within the scope of its client's transaction.

Aggregation

You cannot use an MTS object as part of an aggregate of other objects. CoCreateInstance returns CLASS_E_NOAGGREGATION to indicate an attempt to create an MTS object with another controlling IUnknown.

You can, however, create an MTS object that is implemented as an aggregation of objects.

Creating Objects Using Visual Basic

You can use the following object creation methods in Microsoft Visual Basic to create MTS objects:

•	The CreateObject function

•	The GetObject function

•	The New keyword (see the Important note for limitations)

•	Automatically if the object is an Application object

Using Visual Basic object creation methods results in the same limitations as using CoCreateInstance. To inherit a transaction from the creating object's context, use CreateInstance.

Important   Do not use the New operator, or a variable declared As New, to create an instance of a class that is part of the active project. In this situation, Visual Basic uses an implementation of object creation that does not use COM. To prevent this occurrence, it is recommended that you mark all objects passed out from a Visual Basic componentas Public Creatable, or its equivalent, and created with either the CreateObject function or the CreateInstance method of the ObjectContext object.

See Also

MTS Objects, Calling MTS Components, Context Objects, Passing Object References, Deactivating Objects, CreateInstance


Transaction Context Objects

The transaction context object allows base clients to combine the work of multiple MTS objects into a single transaction, without having to develop a new component specifically for that purpose.

The transaction context object's methods use its context object as follows:

•	CreateInstance — Calls CreateInstance and returns a reference to the newly created object.

•	Commit — Calls SetComplete and returns.

•	Abort — Calls SetAbort and returns.

The transaction context component is defined as Requires a New Transaction. You cannot use the transaction context object to enlist in an existing transaction.

For example, suppose you have two components, Walk and ChewGum. Each component is defined as Supports Transactions and calls SetComplete when it is finished with its work. A base client could compose the work done by each component in a single transaction.

Dim objTxCtx As TransactionContext

Dim objWalk As MyApp.Walk

Dim objChewGum As MyApp.ChewGum

' Get TransactionContext

Set objTxCtx = _

CreateObject("TxCtx.TransactionContext")

' Create instances of Walk and ChewGum

Set objWalk = _

objTxCtx.CreateInstance("MyApp.Walk")

Set objChewGum = _

objTxCtx.CreateInstance("MyApp.ChewGum")

' Both components do work

objWalk.Walk

objChewGum.ChewGum

' Commit the transaction

objTxCtx.Commit

Transaction Context Object Limitations

Note the following limitations when using a transaction context object:

•	Transaction composition

•	Location transparency

•	Base client does not have context

Transaction Composition

When using a transaction context object, the application logic that composes the work into a single transaction is tied to a specific base client implementation and the advantages of using MTS components are lost. These implementations include:

•	Ability to reuse the application logic as part of an even larger transaction

•	Imposition of declarative security

•	Flexibility to run the logic remotely from the client

Location Transparency

The transaction context object runs in-process with the base client, which means that MTS must exist on the base client computer. This may not be a problem, for example when the transaction context object is used from an Active Server Page (ASP) that is running on the same server as MTS.

Base Client Does Not Have Context

You do not get a context for the base client when you create a transaction context object. Transactional work can only be done indirectly, through MTS objects created by using the transaction context object. In particular, the base client cannot use MTS resource dispensers (such as ODBC) and have the work included in of the transaction. For example, developers may be familiar with the following syntax for doing transactional work on relational database systems:

BEGIN TRANSACTION

DoWork

COMMIT TRANSACTION

Using the transaction context object in a similar way does not yield the desired result:

Set objTxCtx = CreateObject("TxCtx.TransactionContext")

DoWork

objTxCtx.Commit

Set objTxCtx = Nothing

The call to DoWork in this example will not be enlisted in a transaction. You must build an MTS component that calls DoWork, create an object instance of that component using the transaction context object, then call that object from the base client in order for the work to be part of the client-controlled transaction.

See Also

Transactions, TransactionContext Object


Passing Parameters

This topic covers the following:

•	Parameter types and marshaling

•	Objects as parameters

•	Passing large data

Parameter Types and Marshaling

MTS object interfaces must be able to be marshaled. Marshaling interfaces allows calls across thread, process, and machine boundaries.

Standard COM marshaling is used. This means MTS object interfaces must either:

•	Have method parameters which are Automation data types and be described in a type library, or

•	Use custom interfaces with a MIDL-generated proxy-stub DLL.

For more information on type libraries and proxy-stub DLLs, see MTS Component Requirements.

Custom marshaling is not used. Even if a component supports the IMarshal interface, its IMarshal methods are never called by the MTS run-time environment.

VBScript Parameters

Components that are intended for use from Active Server Pages (ASPs) using Microsoft Visual Basic® Scripting Edition (VBScript) should support IDispatch and limit method parameter types as follows:

•	VBScript version 1.0—Any Automation type may be passed by value, but not by reference. Method return values must be of type Variant.

•	VBScript version 2.0—Same as VBScript version 1.0, except parameters of type Variant may now be passed by reference.

Objects as Parameters

Whether an object is passed by value or by reference is not specified by the client, but is a characteristic of the object itself. Basic COM objects can either be passed by reference or by value, depending on their implementation. If the COM object uses standard marshaling, then it is passed by reference. COM objects can also implement IMarshal to copy data by value. MTS objects are always passed by reference.

Additionally, the function of the object affects how it should be passed as a parameter. When deciding whether to pass objects by value or by reference, it is useful to classify the objects as follows:

•	Recordset Objects—Encapsulate raw data, such an ADO recordset. Recordset objects are not registered as MTS objects.

•	Business Object—Encapsulate business logic; for example, an order-processing component. Business objects should be registered as MTS objects.

The following table describes when to pass recordset objects by value or by reference:

Pass Parameter	If	Client Requirements
By value	Data is relatively small	Recipient requires all data and can get data without reaccessing caller.
By reference	Data is relatively large	Recipient does not require all data and must reaccess caller, possibly many times.
Note   Whether data is "small" or "large" also depends on the speed of the connection. For example, if the component is accessed over a corporate intranet, a much larger recordset can be passed to the client in one call than in a call made by a client accessing the component on an Internet server over a modem.

Because business objects are MTS objects, they are always passed by reference.

Passing Large Data

When returning a large amount of data, consider using a Microsoft Active Data Objects (ADO) Recordset object. In particular, the Microsoft Advanced Data Connector (ADC) provides a recordset implementation that can be disconnected from the server and marshaled by value to the client.

The disconnected recordset moves state to the client, allowing server resources to be freed. The client can make changes to the recordset and reconnect to the server to submit updates. For more information on state, see Holding State in Objects.

Another method of packaging large amounts of data is to use safe arrays. For example, when using Microsoft Remote Data Objects (RDO), you can use the rdoResultSet.GetRows method to copy rows into an array, and then pass the array back to the client. This requires fewer calls and is more efficient than issuing MoveNext calls across the network for each row.


Passing Object References

You must ensure that MTS object references are only exchanged in the following ways:

•	Through return from an object creation interface, such as CoCreateInstance (or its equivalent), ITransactionContext::CreateInstance, or IObjectContext::CreateInstance.

•	Through a call to QueryInterface.

•	Through a method that has called SafeRef to obtain the object reference.

An object reference that is obtained in these ways is called a safe reference. MTS ensures that methods invoked using safe references execute within the correct context.

Using SafeRef to pass a reference to an object

Note   It is not safe to exchange references by any other means. In particular, do not pass interfaces outside the object by using global variables. These restrictions are similar to those imposed by COM for references passed between apartments.

Calls that use safe references always pass through the MTS run-time environment. This allows MTS to manage context switches and allows MTS objects to have lifetimes that are independent of client references. For more information, see Deactivating Objects.

Callbacks

It is possible to make callbacks to clients and to other MTS components. For example, you can have an object that creates another object. The creating object can pass a reference to itself to the created object; the created object can then use this reference to call the creating object.

If you choose to use callbacks, note the following restrictions:

•	Calling back to the base client or another package requires Access-level security on the client. Additionally, the client must be a DCOM server.

•	Intervening firewalls may block calls back to the client.

•	Work done on the callback executes in the environment of the object being called. It may be part of the same transaction, a different transaction, or no transaction.

•	The creating object must call SafeRef and pass the returned reference to the created object in order to call back to itself.

See Also

SafeRef


Deactivating Objects

MTS extends COM to allow object deactivation, even while client references are maintained. This makes server applications more scalable by allowing server resources to be used more efficiently.

MTS objects are initially created in the deactivated state. When a client invokes a method on an object that is in a deactivated state, MTS automatically activates the object. During activation, the object is put into its initial state.

Note   For Visual C++ developers, calls to QueryInterface, AddRef, or Release do not cause activation.

This ability for an object to be deactivated and reactivated while clients hold references to it is called just-in-time activation. From the client's perspective, only a single instance of the object exists from the time the client creates it to the time it is finally released. In actuality, it is possible that the object has been deactivated and reactivated many times.

Just-in-time activation

The context object exists for the entire lifetime of its MTS object, even across one or more deactivation and reactivation cycles.

Object deactivation allows clients to hold references for long periods of time with limited consumption of server resources. Consider, for example, a client application that spends 99 percent of its time between transactions. In this case, the MTS objects are activated less than 1 percent of the time.

When is an object deactivated?

An MTS object is deactivated when any of the following occurs:

•	The object requests deactivation.

An object can request deactivation by using the IObjectContext interface. You can use the SetComplete method to indicate that the object has successfully completed its work and that the internal object state doesn't need to be retained for the next call from the client. Similarly, SetAbort indicates that the object cannot successfully complete its work and that its state does not need to be retained.

You can develop stateless objects by using MTS objects that deactivate on return from every method.

•	A transaction is committed or aborted.

MTS does not allow an object to maintain private state that it acquired during a transaction. When an object's transaction is committed or aborted, the object is deactivated. Of these deactivated objects, the only ones that can continue to exist are the ones that have references from clients outside the transaction. Subsequent calls to these objects reactivate them and cause them to execute in the next transaction.

•	The last client releases the object.

This occurrence is listed here for completeness. The object is deactivated and never reactivated. The object's context is also released.

How are objects deactivated?

MTS deactivates an object by releasing all its references to the object. This causes properly developed components to destroy the object; this feature also requires the component to follow the MTS reference passing rules (see Passing Object References) and the COM reference counting rules.

Note   MTS writes an Informational message to the event log when objects that do not report their reference count are deactivated.

Application components are responsible for releasing object resources on deactivation. This includes:

•	Resources that are allocated with MTS resource dispensers, such as ODBC database connections.

•	All other resources, including references to other objects (including MTS objects and context objects) and memory held by any instances of the component, such as using delete this in C++).

Doing Additional Work on Activation and Deactivation

If an object is not already activated and it supports IObjectControl, MTS calls the Activate method prior to initiating the client request. Components can use the Activate method to initialize objects. This is especially important for initialization that requires access to the context object. Here, keep in mind that the context is not available during calls to the component's class factory. Having access to the context object through Activate allows you to pass a reference to the context object to other methods; this reference can then be released in the Deactivate method. The Activate method is also useful for objects that support pooling (see Object Pooling and Recycling).

For objects that support the IObjectControl interface, MTS calls the Deactivate method when it deactivates the object. You can use this method to free resources held by the object. The Deactivate method is also useful for objects that support pooling. Like the Activate method, the Deactivate method has access to the object context.

See Also

Building Scalable Components, Stateful Components, Object Pooling and Recycling, SetComplete, SetAbort, IObjectControl


Object Pooling and Recycling

Objects that support the IObjectControl interface can participate in object recycling and pooling, which can increase the efficiency of activation and deactivation. After MTS calls the Deactivate method, it calls the CanBePooled method, allowing the object to be pooled for reuse. If the object returns TRUE, the object is added to the object pool. Objects that return FALSE or that do notsupport the IObjectControl interface are destroyed.

On activation, MTS uses an object from the pool if one is available. Only if the pool is empty will it use the component's class factory to create a new object.

Components that support object pooling must ensure that an object activated using an object from the pool is indistinguishable to the client from an object that is activated by creating a new object. Component developers must provide the appropriate code in the Activate and Deactivate method implementations to ensure this behavior.

The following table summarizes MTS run-time actions for client call processing.

	IObjectControl implemented by component
	No	Yes
Step 1 Activate the object if needed (just-in-time activation).	Use the component class factory to create an object.	Allocate an object from the pool. If pooling is not supported or the pool is empty, then use the component class factory to create an object.
		Call the object's Activate method.
Step 2 Execute the call.	Call the object method.	Call the object method.
Step 3 Deactivate the object if requested (SetComplete or SetAbort called before return).		Call object's Deactivate method
	Release the last reference held by the MTS run-time environment.	If the system supports pooling, then call CanBePooled. If it returns TRUE, then add the object to the pool. Otherwise, release the last reference held by the MTS run-time environment.
Important   Object pooling and recycling is not available in this release. MTS calls CanBePooled as described here, but no pooling takes place. This forward-compatibility encourages developers to use CanBePooled in their applications now in order to benefit from a future release without having to modify their applications later.

See Also

Deactivating Objects, IObjectControl


MTS Clients

An application or object that uses an MTS object is referred to as a client of the object. It is important to understand that this is a relative term, and describes a relationship with a specific object. For example, when MTS object A uses MTS object B, the object A, while still an object, is also a client.

Clients that run outside the direct control of the MTS run-time environment are referred to as base clients.

Clients and base clients: The Order object is a client of the Payment object

See Also

Base Clients, Base Clients vs. MTS Components


Base Clients

Base clients are the primary consumers of MTS objects, although base clients execute outside of the MTS run-time environment. One common role of a base client is to provide the application's user interface, and to map the end-user's requests to the business functions exposed by the MTS components.

You can create base clients with a variety of programming languages, including Microsoft Visual C++, Microsoft Visual Basic, Microsoft Visual J++, COBOL, and even Transact SQL. Base client programs can execute in a variety of environments, from application processes to general system services such as Microsoft Internet Information Server (IIS) or SQL Server. In fact, you can use any programming environment in which you can create COM objects and invoke methods on them.

See Also

MTS Clients, Base Clients vs. MTS Components


Base Clients vs. MTS Components

The following table contrasts MTS components with base client applications.

MTS components	Base clients
MTS components are contained in COM dynamic-link libraries (DLLs); MTS loads DLLs into processes on demand.	Base clients can be written as executable files (.exe) or dynamic-link libraries (.dll); MTS is not involved in their initiation or loading.
MTS manages server processes that host MTS components.	MTS does not manage base client processes.
MTS creates and manages the threads used by components.	MTS does not create or manage the threads used by base client applications.
Every MTS object has an associated context object. MTS automatically creates, manages, and releases context objects.	Base clients do not have implicit context objects. They can use transaction context objects, but they must explicitly create, manage, and release them.
MTS objects can use resource dispensers. Resource dispensers have access to the context object, allowing acquired resources to be automatically associated with the context.	Base clients cannot use resource dispensers.
See Also

MTS Clients, Application Components


Activities

An activity is a set of objects executing on behalf of a base client application. Every MTS object belongs to one activity. This is an intrinsic property of the object and is recorded in the object's context. The association between an object and an activity cannot be changed. An activity includes the MTS object created by the base client, as well as any MTS objects created by that object and its descendants. These objects can be distributed across one or more processes, executing on one or more computers.

For example, an online banking application may have an MTS object dispatch credit and debit requests to various accounts, each represented by a different object. This dispatch object may use other objects as well, such as a receipt object to record the transaction. This results in several MTS objects that are either directly or indirectly under the control of the base client. These objects all belong to the same activity.

MTS tracks the flow of execution through each activity, preventing inadvertent parallelism from corrupting the application state. This feature results in a single logical thread of execution throughout a potentially distributed collection of objects. By having one logical thread, applications are significantly easier to write.

Whenever you use CoCreateInstance or its equivalent to create an MTS object, a new activity is created; note that this includes a base client creating a transaction context object.

When an MTS object is created from an existing context, using either a transaction context object or an MTS object context, the new object becomes a member of the same activity. In other words, the new context inherits the activity identifier of the context used to create it.

MTS only allows a single logical thread of execution within an activity. This is similar in behavior to a COM apartment, except that the objects can be distributed across multiple processes. When a base client calls into an activity, all other requests for work in the activity (such as from another client thread) are blocked until after the initial thread of execution returns back to the client.

Callbacks and Reentrancy

While MTS does not allow multiple threads of execution within an MTS object, reentrancy is possible via callbacks. Suppose you have an object that creates another object. If the creating object passes a reference to itself to the created object, either directly or indirectly, cycles can occur in the call graph. MTS objects that do this must be prepared to receive a method invocation while blocked waiting for a call to complete. MTS ensures that the incoming call belongs to the same logical thread by using the COM logical thread identifier. COM uses the logical thread identifier for a similar purpose in apartment objects.

Limitation

While no parallel execution can exist within the activity on any individual computer, the MTS run-time environment does not protect against clients entering into the same activity through objects on two different computers. This can result in two parallel threads of execution on different computers. However, if the thread of execution on one computer calls an object in the same activity on the other, the call will be blocked.

This behavior is based on the belief that the cost outweighs the benefits of providing fully distributed activity protection, both in terms of development and run-time performance.

See Also

Components and Threading, Passing Object References


Components and Threading

The MTS run-time environment manages threads for you. MTS components need not, and, in fact, should not, create threads. Components must never terminate a thread that calls into a DLL.

Every MTS component has a ThreadingModel Registry attribute, which you can specify when you develop the component. This attribute determines how the component's objects are assigned to threads for method execution. You can view the threading-model attribute in the MTS Explorer by clicking the Property view in the Components folder. The possible values are Single, Apartment, and Both.

Single-Threaded Components

All objects of a single-threaded component execute on the main thread. This is compatible with the default COM threading model, which is used for components that do not have a ThreadingModel Registry attribute.

The main threading model provides compatibility with COM components that are not reentrant. Because objects always execute on the main thread, method execution is serialized across all objects in the component. In fact, method execution is serialized across all components in a process that uses this policy. This allows components to use libraries that are not reentrant, but it has very limited scalability.

Limitations for Single-Threaded Components

Single-threaded, stateful components are prone to deadlocks. You can eliminate this problem by using stateless objects and calling SetComplete before returning from any method.

The following scenario describes how such a deadlock can occur. Suppose you have a single-threaded Account component, which is written to be both transactional and stateful. The following scenario describes how two clients, Client 1 and Client 2, could call objects in a way that causes an application deadlock:

•	Client 1 creates Account object A and calls it to update an account record. The database update is done under object A's transaction (Transaction 1). Because the object does not call SetComplete before returning to the client, Transaction 1 remains active.

•	Next, Client 2 creates Account object B and calls it to update the same account. Because its work is done under a different transaction (Transaction 2), the attempt to update the account record will block while waiting for Transaction 1 to complete.

•	Client 1 makes another call to object A, for instance, to have it make another change to the account record and complete the transaction. However, the call must wait for the main thread, which is still busy servicing the call from Client 2.

•	The two clients are now deadlocked. Client 1 holds a lock on the account record, while waiting for the server's main thread so that it can complete Transaction 1. Client 2 holds the server's main thread, while waiting for Transaction 1 to complete so that it can update the account record.

Note that this is not a deadlock from the SQL perspective because A's and B's connections are in different transactions.

Apartment-Threaded Components

Each object of an apartment-threaded component is assigned to a thread its apartment, for the life of the object; however, multiple threads  can be used for multiple objects. This is a standard COM concurrency model. Each apartment is tied to a specific thread and has a Windows message pump.

The apartment threading model provides significant concurrency improvements over the main threading model. Activities determine apartment boundaries; two objects can execute concurrently as long as they are in different activities. These objects may be in the same component or in different components.

See Also

Activities


Programmatic Security

The MTS security model consists of declarative security and programmatic security. Developers can build both declarative and programmatic security into their components prior to deploying them on a Windows NT security domain.

Important   Security is not supported on Windows 95. Note the following application behavior when running MTS on Windows 95:

•	All identities are mapped to "Windows 95".

•	Role configuration is not supported.

•	Checking roles always return success.

Roles are central to the MTS security model. A role is an abstraction that defines a logical group of users. At development time, you use roles to define declarative authorization and programmatic security logic. At deployment time, you bind these roles to specific groups and users.

You can administer package security with the MTS Explorer. This is a form of declarative security, which does no't require any component programming is based on standard Windows NT security.

MTS also allows component applications to implement additional access control programmatically. MTS security is integrated with DCOM and Windows NT security. See the Microsoft Platform SDK for further information on COM security APIs.

See Also

Basic Security Methods, Advanced Security Methods


Basic Security Methods

The IObjectContext interface provides two methods for basic programmatic security:

•	IsCallerInRole

•	IsSecurityEnabled

The key to understanding how MTS security works is to understand roles, as discussed in the following sections.

Roles from a Development Perspective

A role is a symbolic name that defines a logical group of users for a package of components. For example, an online banking application might define roles for Manager and Teller.

You can define authorization for each component and component interface by assigning roles. For example, in the online banking application, only the Manager may be authorized to perform bank transactions above a certain amount of money.

Roles are defined during application development. These roles are then assigned to specific users at deployment time.

Important   Roles on a dual interface are not enforced when IDispatch (late-binding) is used.

Checking If a Caller Is in a Role

The IsCallerInRole method determines if a caller is assigned to a role. The caller is the direct caller, which is the identity of the process (base client or server process) calling into the current server process.

The following illustration shows an application used to order supplies for a business.

You can use roles to determine whether the base client has access to objects in the server process. In this scenario, the server process would check to see if the base client is allowed to place an order. Calling IsCallerInRole on the Order object context checks if the direct caller, which is in this case the base client, is in a given role. Such a role might be Purchaser, to restrict the placing of orders to employees within that role.

Security checks are made when a process boundary is crossed. If the Payment object accesses a database, the access rights to the database are derived from the identity of the server process, not the base client. The database would use its own proprietary authorization checking.

Server-process security does not use impersonation. IsCallerInRole has the same semantics regardless of how many calls have taken place within the server process. The identity of the direct caller is always used to make the check. For more information on impersonation, see Advanced Security Methods.

Security for In-Process Components

Because the level of trust is process-wide, running MTS components in-process is not recommended for secure applications. Access checks are not made on calls between components in the same server process. Configuring MTS components to run in-process with the base client gives the base client access to all components within that server process.

The IsSecurityEnabled method determines if security checking is enabled. This method returns FALSE when running in-process. IsSecurityEnabled can be a useful check to make before using IsCallerInRole. IsCallerInRole will always return TRUE when called on an object that is running in-process, which may have unintended effects.

When an MTS component is part of a Library package (in-process), it effectively becomes part of the hosting Server package that creates it. If you create Library packages with components that call IsCallerInRole, you should instruct installers of your Library packages to define the Library package's roles on the hosting Server package. Otherwise, IsCallerInRole will always fail.

See Also

IsCallerInRole, IsSecurityEnabled, Secured Components


Advanced Security Methods

MTS objects can use the ISecurityProperty interface to obtain security-related information from the object context, including the identity of the client that created the object, as well as the identity of the current calling client. Applications can use this information to implement custom access control, such as using the Win32 security interfaces.

Note   Visual Basic programmers can use the SecurityProperty object. The methods for SecurityProperty return user name strings instead of security identifiers (SIDs).

Security Identifiers (SIDs)

A Windows NT security identifier (SID) is a unique value that identifies a user or group. You can use SIDs to determine the exact identity of a user. Because of their uniqueness, SIDs do not have the flexibility of roles.

Callers and Creators

The following figure shows which SIDs are returned by the various methods on ISecurityProperty after a certain sequence of method calls.

Calling the following methods on Object Y returns SIDs associated with these users:

•	GetDirectCallerSID returns the SID associated with User B.

•	GetDirectCreatorSID returns the SID associated with User B.

•	GetOriginalCallerSID returns the SID associated with User D.

•	GetOriginalCreatorSID returns the SID associated with User A.

Impersonation

Impersonation allows a thread to execute in a security context different from that of the process that owns the thread. Consider the following application scenario.

Basic Security Methods described an order-entry scenario in which the base client represents an employee submitting an order. In this scenario, the client is not authorized to use the Payment object and its associated database directly.

Suppose the base client were a report writer for an accounting program. In this case, you want to allow access to the Payment object's database. One way to accomplish this is for the Order object to impersonate the base client, allowing the database to use its own security checking to determine access privileges.

MTS does not promote the use of impersonation, but encourages role-based security. Security is simplified by the single-level of authorization provided by MTS, whereas the impersonation model has an n-level authorization architecture. The report-writer scenario can be simplified by defining a role, such as Accountant, to allow access to the database.


Error Handling

Fault Isolation and Failfast

MTS performs extensive internal integrity and consistency checks. If MTS encounters an unexpected internal error condition, it immediately terminates the process. This policy, called failfast, facilitates fault containment and results in more reliable and robust systems.

Consider a case in which MTS detects that one of its data structures is in a corrupted state. At this point, both the cause and the magnitude of the corruption are unknown. Unfortunately, MTS cannot tell how far the damage has spread. Certainly MTS is in an indeterminate state. But it does not run in isolation. Like other DLLs, it is hosted in a process environment and shares a single address space with the main program executable and many other DLLs. Consequently, it is safe to assume that the entire process has been corrupted. The process is immediately terminated to prevent it from spreading potentially corrupted information to other processes or, worse yet, from allowing corrupted data to be committed and made durable.

As a developer or administrator, you should inspect the Windows NT Event Viewer Application Log for details on any failfast or serious application errors.

Exceptions in MTS Objects

MTS does not allow exceptions to propagate outside of a context. If an exception occurs while executing within an MTS context and the application doesn't catch the exception before returning from the context, MTS catches the exception and terminates the process. Using the failfast policy in this case is based on the assumption that the exception has put the process into an indeterminate state—it is not safe to continue processing.

MTS Object Method Error Return Codes

MTS never changes the value of an HRESULT error code, such as E_UNEXPECTED or E_FAIL, returned by an MTS object method.

When an MTS object returns an HRESULT status code, such as S_OK or S_FALSE, MTS may convert the status code into an MTS error code before it returns to the caller. This occurs, for example, when the application returns S_OK after calling SetComplete; if the object is the root of an automatic transaction that fails to commit, the HRESULT is converted to CONTEXT_E_ABORTED.

When MTS converts a status code to an error code, it clears all of the method's output parameters. Returned references are released and the values of the returned object pointers are set to NULL.

See Also

MTS Error Diagnosis, MTS Error Codes


Developing Applications for MTS

Building MTS Applications

Explains the key concepts that a component application developer needs to understand for developing Microsoft Transaction Server (MTS) applications.

Creating a Simple ActiveX Component

Demonstrates how to create a component and register the component in the Microsoft Transaction Server run-time environment.

Building Scalable Components

Demonstrates how to use just-in-time activation to use server resources efficiently, resulting in more scalable applications and improved performance.

Building Transactional Components

Introduces transactional components and the benefits of running components within the same transaction.

Sharing State

Demonstrates how to use the Shared Property Manager to share state among multiple Transaction Server objects running in the same process.

Stateful Components

Discusses stateful components and outlines some of the issues associated with writing stateful application components.

Multiple Transactions

Explains the benefits of distributing work among multiple transactions.

Secured Components

Shows how to use Microsoft Transaction Server's security features to restrict the use of application features to designated users.


Building MTS Applications

This topic contains information that a component application developer needs to understand before building Microsoft Transaction Server (MTS) applications.

MTS Component Requirements

Business Logic in MTS Components

Packaging MTS Components

Calling MTS Components

Holding State in Objects

Database Access Interfaces with MTS

Developing MTS Components with Java

Debugging MTS Components

Automating MTS Deployment

MTS Error Diagnosis


MTS Component Requirements

An MTS component is a type of COM component that executes in the MTS run-time environment. In addition to the COM requirements, MTS requires that the component must be a dynamic-link library (DLL). Components that are implemented as executable files (.exe files) cannot execute in the MTS run-time environment. For example, if you build a Remote Automation server executable file with Microsoft Visual Basic, you must rebuild it as a DLL.

Additional Requirements for Visual C++ Components

•	The component must have a standard class factory.

The component DLL must implement and export the standard DllGetClassObject function and support the IClassFactory interface. MTS uses this interface to create objects. IClassFactory::CreateInstance must return a unique instance of an MTS object.

•	The component must only export interfaces that use standard marshaling. For more information, see Passing Parameters.

•	All component interfaces and coclasses must be described by a type library. The information in the type library is used by the MTS Explorer to extract information about the installed components.

•	For custom interfaces that cannot be marshaled using standard Automation support, you must build the proxy-stub DLL with MIDL version 3.00.44 or later (provided with in the Microsoft Platform SDK for Windows NT version 4.0); use the  –Oicf compiler switch; and link the DLL with the mtxih.lib library provided by MTS. The mtxih.lib library must be the first file that you link into your proxy-stub DLL. If the component has both a type library and a proxy-stub DLL, MTS will use the proxy-stub DLL.

•	The component must export the DllRegisterServer function and perform self-registration of its CLSID, ProgID, interfaces, and type library in this routine.

Development tools such as Visual Basic and the ActiveX™ Template Library, which is available with Microsoft Visual C++, allow you to generate interfaces that COM can marshal automatically. These interfaces, known as dual interfaces, are derived from IDispatch and use the built-in Automation marshaling support.

Registering MTS Components

You manage MTS components by using the MTS Explorer. Before a component can run with context in the MTS run-time environment, you must use the MTS Explorer to define the component in the MTS catalog. In addition to keeping track of a component's basic COM attributes, such as the name of the implementation DLL, the MTS catalog maintains a set of MTS–specific attributes. MTS uses these attributes to provide capabilities in addition to those provided by COM. For example, the transaction attribute controls the transactional characteristics of a component.

The MTS Explorer assigns components to a package that controls the assignment of components to server processes and control client access to components.

Note   MTS allows only a single server process associated with a given package to run on a computer at a time. MTS writes a warning event message to the log if you attempt to start a second instance of an already active package. However, COM does not explicitly disallow multiple servers running the same COM classes. MTS writes a warning message to the log in the event that two threads try to start the package at the same time. This event is especially likely on a symmetric multiprocessing (SMP) computer where the two package invocations are concurrent. In these cases, MTS enforces a rule of one server process for each package by terminating one of the extra packages. COM then connects to the one server process still running and successfully returns.

Running COM Components Under MTS

Exercise caution when registering a standard COM component (one developed without regard to MTS) to execute under MTS control.

First, ensure that references are safely passed between contexts (see Passing Object References).

Second, if the component uses other components, consider running them under MTS. Rewrite the code for creating objects in these components to use CreateInstance (see Creating MTS Objects).

Third, you can effectively use automatic transactions only with components that indicate the completion of their work by calling either the SetComplete or SetAbort methods. If a component does not use these methods, an automatic transaction can only be completed when the client releases the object. MTS will attempt to commit the transaction, but there is no way for the client to determine whether the transaction has been  committed or aborted. Therefore, it is recommended that you do not register components as Requires a transaction or Requires a new transaction unless they use SetComplete and SetAbort.

Including Multiple Components in DLLs

You can implement multiple components in the same DLL. The MTS Explorer allows components from the same DLL to be installed in separate packages.

Including Type Libraries and Proxy-Stub DLLs in MTS Components

Development tools supporting ActiveX components can merge your type library or proxy-stub DLL with your implementation DLL. If you do not want to distribute your implementation DLL to client computers, keep your type libraries and proxy-stub DLLs separate from your implementation DLLs. The client only needs a type library or custom proxy-stub DLL to use your server application remotely.


Business Logic in MTS Components

This topic describes how to enact business logic in MTS components.

Granularity is determined by the number of tasks performed by a component. The granularity of a component affects the performance, debugging, and reusability of your MTS components. A fine-grained component performs a single task, such as calculating tax on a sales order. Fine-grained components consume and release resources quickly after completing a task. A component that enacts a single business rule can facilitate testing packages, because isolating individual tasks in components makes testing your applications easier. In addition, fine-grained components are easily reused in other packages. In the following example, a component performs a single task: adding a customer record to the database.

Function Update(ByVal strEmail As String, _

ByVal bNewCust As Boolean, ByVal strContact As String,_

ByVal strPhoneNumber As String, _

ByVal strNightPhoneNumber As String)

    Dim ctxObject As ObjectContext

    Set ctxObject = GetObjectContext

    On Error GoTo ErrorHandler

' Code accesses the customer row from the database.

' Customer information is updated with information

' that was passed in.

'

    ctxObject.SetComplete

    Exit Function

This simple component uses system resources efficiently (passing parameters by value), is easy to debug (single function), and also reusable in any other application that maintains customer data.

A coarse-grained component performs multiple tasks. Coarse-grained components are generally harder to debug and reuse in applications. For example, a PlaceOrder component might add a new order, update inventory, and update customer information. PlaceOrder is a more coarsely grained component because it performs more "work" by adding, updating, and deleting customer, inventory and order information.

For more information about components' shared resources, see Holding State in Objects.


Packaging MTS Components

This document describes how you should package your MTS components. Consider the following design issues when defining package boundaries:

•	Activation

•	Shared resources

•	Fault isolation

•	Security isolation

Activation

You can select either of the following Activation levels for your packages:

•	Library (running within the same process as the client that creates the object)

•	Server (on the same computer but in a different process)

MTS provides a way to set up remote components by using the Remote Computer and Remote Component folders in the MTS Explorer hierarchy. For more information about "pulling" or "pushing" components between computers, see the Administrator's Guide.

By default, components run in a server process on the local computer. If you run your components within the MTS server process, you enable resource sharing, security, and easier administration by using the MTS Explorer for your component. Running components in-process provides an immediate performance benefit, because you do not have to marshal parameters cross-process. However, in-process components do not support declarative security and you lose fault isolation.

Sidebar: In-process Components and Security

Note that in-process components do not support declarative security or offer the benefits of process isolation. In-process components will run in any process that creates the component. Role checking is disabled between in-process components because IsCallerInRole returns True. In other words, the direct caller always passes the authorization check.

Also, it is recommended that you place your components as close as possible to the data source. If you are building a distributed application with a number of packages running on local and remote servers, try to group your components according to the location of your data. For example, in the following figure, the Accounting server hosts an Accounting package and Accounting database.

Shared Resources

Sharing resources in a multiuser environment results in faster applications that scale more easily. Note that only components marked with the Local activation setting can share resources. Package your components to take advantage of the resource sharing and pooling that MTS provides for your application.

Pool your resources by server process.Note that MTS runs each hosted package in a separate server process. The fewer pools you have running on your server, the more efficiently you pool resources, so  try to group components that share "expensive" resources, such as connections to a specific database. If you reuse the expensive resources within your package, you can greatly improve the performance and scaling of your application. For example, if you have a database lookup and a database update component running in a customer maintenance application, package those components together so that they can share database connections.

Fault Isolation

Fault isolation requires separating components into packages that can operate in their own server process. Components in the same package share the same server process if all the activation settings are the same. By placing components in separate packages, you can mitigate the impact of a component failure because each package runs in a separate server process.

You can also use fault isolation to test new components. You can stage updates to MTS applications by introducing new components. Fault isolation for packages greatly reduces the risk of your local server package failing when you introduce a new component to a shared environment.

Security Isolation

MTS security roles represent a logical group of user accounts which are mapped to Microsoft Windows NT® domain users and groups during the deployment of the package. You can use the MTS Explorer to define declarative authorization checking by applying roles to components and component interfaces. Applying a security role to a component defines access privileges for any user assigned as a member of that security role. Users not assigned to a role with access privileges to a package cannot use the package. Because security authorization occurs between packages rather than between components within a package, it is recommended that you consider the MTS security model when determining your package boundaries. Note that security isolation only applies to packages with components running under the Server activation setting.

Security authorization is checked when a method call crosses a package boundary, such as when a client calls into a package or one package calls another. When you package your components, make sure you group components that can safely call each other without requiring security checks within one package.

All components within a package run under the identity established for the package. If you run under different identities, separate them into two different packages.

You can use declarative security between the client and server, and database security based on package identity between the server and data source. You can restrict access to a data source by assigning an identity to a package, and configuring the database to accept updates according to package identity.

If you use package identity to set up your database security, the database recognizes the package identity as a single user. If database access occurs under an identity set by the package, the database connection set up for the package identity name can be used by all the users mapped to role or roles for that package. This kind of resource sharing improves application performance and scalability.


Calling MTS Components

This topic covers the following:

•	Calling MTS Components using DCOM

•	Calling MTS Components from an Active Server Page

•	Calling MTS Components from a Web Browser-Resident Component

For more information on the methods for creating MTS objects, see Creating MTS Objects.

Calling MTS Components from a Client Application

MTS components can be located on a separate computer from the client. A client can call a remote MTS component using DCOM, HTTP, or Remote Automation. To run an MTS component on the client computer, the client computer must have MTS installed.

Calling MTS Components through DCOM

DCOM is the standard transport for calling MTS components. To enable DCOM calls to MTS components, you must configure the following:

Client Registry Settings — The easiest way to configure your client application to call a remote MTS component is to use the application executable utility, which automatically configures client registry settings. For more information,see the Administrator's Guide.

DCOM Security Settings — You may have to configure the Impersonation Level and Authentication Level on both client and server computers. MTS works properly using the default values for these settings: Identify for Impersonation Level and Connect for Authentication Level. Make the necessary changes in the MTS Explorer at the package level. Changing default settings by using the DCOM configuration utility (dcomcnfg.exe) is not recommended.

If you want to use Microsoft Windows 95 clients with MTS, install DCOM for Windows® 95. For the latest information on DCOM support for Windows 95, see http://www.microsoft.com/oledev on the World Wide Web.

Calling MTS Components through Remote Automation

Remote Automation was introduced with Visual Basic version 4.0, before the introduction of DCOM. It is useful for 16-bit clients, because DCOM works only in 32-bit environments. To use Remote Automation with MTS, the Remote Automation Manager (RACMAN) must be running on the server where the MTS components are installed. For more information, see the Visual Basic documentation.

Note   You cannot use MTS security Remote Automation since all calls are made using the RACMAN identity. Because RACMAN does not impersonate when calling the components on the server, the client identity cannot be determined.

Calling MTS Components through HTTP

There are two ways a client can call an MTS component through HTTP:

•	Call an Active Server Page (ASP), which in turn calls the MTS component using DCOM.

•	Call the MTS component from a Web browser – resident component using the ActiveX Data Objects (ADO) Remote Data Service (RDS), which in turn uses HTTP. For more information about RDS, see http://www.microsoft.com/adc.

Calling MTS Components from an Active Server Page

You can call MTS components from Active Server Pages (ASPs). You can create an MTS object from an ASP by calling Server.CreateObject. Note that if the MTS component has implemented the OnStartPage and OnEndPage methods, the OnStartPage method is called at this time.

You can run your MTS components in-process with or out-of-process with Internet Information Server (IIS). If you run your MTS components in-process with IIS, be aware that if MTS encounters an unexpected internal error condition or an unhandled application error such as a general-protection fault inside a component method call, it immediately results in a failfast, thus terminating the process and IIS.

By default, IIS 3.0 disables calling out-of-process components. To enable calling out-of-process components, modify the following registry entry

HKEY_LOCAL_MACHINE\SYSTEM\CurrentControlSet\Services\W3SVC\ASP\Parameters

by setting the AllowOutOfProcCmpnts key to 1.

Calling MTS Components from a Web Browser-Resident Component

You can call an MTS component from a Web browser – resident component. Use the application executable utility to configure that client, and then use the HTML <OBJECT> tag to call that component. You can also use the <OBJECT> tag to create an MTS object in-process with the browser client. Remember that MTS must be installed on the client computer for an MTS component to run in-process.

The component should be made safe for scripting, either through a component category entry in the registry, or by supporting the IObjectSafety interface.

Remote Data Service (RDS) also allows you to create web browser – resident components using the <OBJECT> tag. RDS supports the following:

•	HTTP

•	HTTPS (HTTP over Secure Socket Layer)

•	DCOM

•	In-process server

Except for in-process objects, the CreateObject method of the DataSpace object creates a proxy for the MTS object that runs in a local or remote server process.

You must configure the following registry key to the Prog ID of the object that you want to call:

HKEY_LOCAL_MACHINE\SYSTEM\CurrentControlSet\Services\W3SVC\Parameters\ADCLaunch


Holding State in Objects

Although there are many benefits to using stateless MTS objects, there are cases where holding state is desirable. This topic provides some guidelines in deciding where state is held in your application.

The following diagram shows a three-tier architecture:

Typically, the latency between tiers differs greatly. Calls between the presentation tier and business tier are often an order of magnitude slower than calls between the business tier and data tier. As a result, held state is more costly when calling into the business tier.

However, it often makes sense to hold state within the transaction boundary itself. For example, the objects in the data tier may represent a complex join across many tables in separate databases. Reconstructing the data object state is potentially more inefficient than the cost of the resources held by those objects while they remain active.

Since objects lose state on transaction boundaries, if you need to hold state across transactions, use the Shared Property Manager or store the state in a database.

Example: Order-Entry Application

There are two separate issues when considering the effects of holding state in an application:

•	Network roundtrips — More frequent network roundtrips and slower connections extend the lifetime of the called MTS object.

•	Held resources — Holding state often means holding onto a resource, such as a database connection, and potentially, locks on the database.

Consider the example of an online shopping application. The client chooses items from a catalog and submits an order. Order processing is handled by a business object, which in turn stores the order in a database (not shown).

One way of building the application is for the client to call an Order object, with each call adding or removing an item from the order:

This application has the following properties:

•	Client maintains no state.

•	Server maintains state across multiple calls.

•	Many network roundtrips.

•	High contention for resources. The database connection is held for the lifetime of the Order object. This is not a very scalable solution.

You can require that the client cache the items in an array or recordset:

This application has the following properties:

•	Stateful client.

•	Server is virtually stateless with one call to the server.

•	Fewer network roundtrips.

•	Less contention for resources. This is a scalable solution.

Concurrency

In addition to network bandwidth and resources, concurrency affects application performance. There are two types of concurrency:

•	Pessimistic — As soon as editing begins, the database locks the records being changed. The records are unlocked when all changes are complete. No two users can access the same record at the same time.

•	Optimistic — The database locks the records being changed only when the changes are committed. Two users can access the same record at the same time, and the database must be able to reconcile, or simply reject, changed records that have been edited by multiple users prior to commit.

Implementing a server cache implies optimistic concurrency. The server does not have to hold locks on the database, thus freeing resources.

However, if there is high contention for the resource, pessimistic concurrency may be preferred. It is easier to reject a request to access a database and have the server try again than it is to reconcile cached, out-of-date data with a rapidly changing database.


Database Access Interfaces with MTS

This topic describes the database access interface options for MTS applications. You can use the Open Database Connectivity (ODBC) Application Programming Interface (API) to access a resource manager (which is a system service that manages durable data), or a data access model that functions over the ODBC layer. Because the ODBC version 3.0 Driver Manager is an MTS resource dispenser, data accessed via ODBC is automatically protected by your object's transaction. For object transactions, an ODBC-compliant database must support the following:

•	The database's ODBC driver must be thread safe. It also must be able to connect to the driver from one thread, use the connection from another thread, and disconnect from another thread.

•	If ODBC is used from within a transactional component, then the ODBC driver must also support the SQL_ATTR_ENLIST_IN_DTC connection attribute. This is how the ODBC Driver Manager asks the ODBC driver to enlist a connection on a transaction. You can make your component transactional by setting the transaction property for your component in the MTS Explorer. If you are using a database without a resource dispenser that can recognize MTS transactions, contact your database vendor to obtain the required support.

The following table summarizes database requirements for full MTS support.

Requirements	Description	Resources (if applicable)
Support for the OLE transactions specification, or support for XA protocol	Enables direct interaction with Distributed Transaction Coordinator (DTC). Use the XA Mapper to interact with DTC	MTS Beta SDK
ODBC driver	Platform requirement for MTS server components	ODBC version 3.0 SDK
ODBC driver support for the ODBC version 3.0 SetConnectAttr SQL_ATTR_ENLIST_ IN_DTC call.	MTS uses this call to pass the transaction identifier to the ODBC driver. The ODBC driver then passes the transaction identifier to the database engine.	ODBC version 3.0 SDK
Fully thread-safe ODBC driver	ODBC driver must be able to handle concurrent calls from any thread at any time.	ODBC version 3.0 SDK
ODBC driver must not require thread affinity	ODBC driver must be able to connect to the driver from one thread, use the connection from another thread, and disconnect from another thread.	ODBC version 3.0 SDK
If a memory access violation in the mtx.exe process occurs within the driver after 60 seconds of inactivity, you may be using an ODBC driver that is not thread safe or requires thread affinity. The fault occurs in the driver when the inactive connections are being disconnected.

MTS Distributed Transaction Coordinator

MTS uses the services of the Microsoft Distributed Transaction Coordinator (DTC) for transaction coordination. DTC is a system service that coordinates transactions that span multiple resource managers. Work can be committed as a single transaction, even if it spans multiple resource managers, potentially on separate computers. DTC was initially released as part of Microsoft SQL Server version 6.5, and is included as part of MTS. DTC implements a two-phase commit protocol that ensures that the transaction outcome (either commit or abort) is consistent across all resource managers involved in a transaction. DTC supports resource managers that implement OLE Transactions, X/Open XA protocols, and LU 6.2 Sync Level 2.

Choosing your Data Access Model

The following table summarizes commonly used data access models supported by MTS.

Interface	Description
Microsoft ActiveX Data Objects (ADO), Remote Data Service (RDS)	ADO offers one common yet extensible programming model for accessing data. ADO includes the ability to pass query results (Recordsets) between server and client, and the ability to pass updated Recordsets from client to server using RDS.
OLE DB	OLE DB is a low-level interface that provides uniform access to any tabular data source. You cannot call OLE DB interfaces directly from Microsoft® Visual Basic® because OLE DB is a pointer-based interface. A Visual Basic client can access an OLE DB data source through ADO.
Open DataBase Connectivity (ODBC)	ODBC is a recognized standard interface to relational data sources. ODBC is fast and provides a universal interface that is not optimized for any specific data source.
Remote Data Objects (RDO)	RDO is a thin object layer interface to the ODBC API. It is specifically designed to access remote ODBC relational data sources.
The diagram below illustrates how MTS components interact with the different data access interfaces:

ADO is not specifically designed for relational or ISAM databases, but as an object interface to any data source. ADO can access relational databases, ISAM, text, hierarchical, or any type of data source, as long as a data access provider exists. ADO is built around a set of core functions that all data sources are expected to implement. ADO can access native OLE DB data sources, including a specific OLE DB provider that provides access to ODBC drivers. ADO ships with the OLE DB Software Development Kit (SDK).

RDO does have some functionality that is not currently implemented in ADO, including the following:

•	Events on the Engine, Connection, Resultset, and Column objects

•	Asynchronous operations

•	Queries as methods

•	Enhanced batch-mode error and contingency handling

•	Tight integration with Visual Basic, as in the Query Connection designer and TSQL debugger.

Future versions of ADO will provide a superset of RDO version 2.0 functionality and provide a far more sophisticated interface, in addition to an easier programming model. Because ADO is an Automation-based component, any application or language capable of working with Automation objects can use it.


Developing MTS Components with Java

You can develop Java MTS components using tools provided by MTS and Visual J++. It is also recommended that you install the latest version of the Microsoft SDK for Java, available at http://www.microsoft.com/java.

This section contains the following topics:

•	Implementing a Component in Java

•	Using an MTS Component from Java

•	Using the Java Sample Bank Components

Implementing a Component in Java

To implement a component in Java, follow these steps

1	Run the ActiveX Component Wizard for Java (available with Visual J++) for each Java class file. Use the wizard to create new IDL files.

2	Modify the IDL files to add JAVACLASS and PROGID to the coclass attributes. See "Using IDL Files with Java Components."

3	Run the ActiveX Component Wizard for Java again. Use the IDL files that you created in Step 1 to create type libraries for your components.

This will create a set of Java class files, typically under \%systemroot%\Java\Trustlib. It will create one class file for each custom interface, and one class file for each coclass in the library.

4	Run JAVAGUID against each class file generated in Step 3. See "Working with GUIDs in Java" for more information.

5	Recompile your Java implementation classes.

6	Run EXEGEN to convert the type libraries and class files into a DLL. See "Using EXEGEN to Create DLLs."

7	Use the MTS Explorer to install the DLL.

Using IDL Files with Java Components

To specify the custom attributes in a type library, add the following in your IDL or ODL file:

#include <JavaAttr.h>

Within the attributes section of a coclass, specify the JAVACLASS:

JAVACLASS("package.class")

You may optionally specify a PROGID:

PROGID("Progid")

For example:

[

uuid(a2cda060-2d38-11d0-b94b-0080c7394688),

helpstring("Account Class"),

JAVACLASS("Account.AccountObj"),

PROGID("Bank.Account.VJ"),

TRANSACTION_REQUIRED

]

coclass CAccount

{

[default] interface IAccount;

};

Using EXEGEN to Create DLLs

EXEGEN is the Java executable file generator. To use this file, copy it to the appropriate destination folders (usually \JavaSDK\bin). This version of EXEGEN.EXE is capable of creating DLL files from Java classes, and can also include user-specified resources in its output files. This version of EXEGEN no longer supports the /base: directive. Class files are always included with the proper name. It supports a new /D directive that causes it to generate a DLL file instead of an EXE.

EXEGEN is now capable of reading five types of input files:

•	Java class files

•	RES files containg resources to be included

•	Executable files containg resources to be included

•	TLB files containing type libraries to be included

•	Text files describing which classes should be registered (DLL only).

If you use EXEGEN to create a DLL, the DLL can self-register any included Java classes that implement COM objects. There are two ways to tell EXEGEN which classes should be registered:

•	Include a type library that contains custom attributes for the classes. This is the preferred method.

– or –

•	Include a text file as input that gives EXEGEN the necessary directions. Each line of the text file describes one Java class, using the following keywords:

•	class:JavaClassName

Required keyword.

•	clsid:{.....}

Optional keyword that specifies the clsid GUID. If omitted, EXEGEN chooses a unique GUID.

•	progid:ProgId

Optional keyword. If omitted, the class will be registered without a progid.

Working with GUIDs in Java

When an MTS method uses a GUID parameter, you must pass an instance of class com.ms.com._Guid. Do not use class Guid, CLSID or IID from package com.ms.com; they will not work and they are deprecated. The definition of class _Guid is:

package com.ms.com;

public final class _Guid {

// Constructors

public _Guid (String s);

public _Guid (byte[] b);

public _Guid (int a, short b, short c,

byte b0, byte b1, byte b2, byte b3,

byte b4, byte b5, byte b6, byte b7);

public _Guid ();

// methods

public void set(byte[] b);

public void set(String s);

public void set(int a, short b, short c,

byte b0, byte b1, byte b2, byte b3,

byte b4, byte b5, byte b6, byte b7);

public byte[] toByteArray();

public String toString();

}

Instances of this class can be constructed from a String (in the form “{00000000-0000-0000-0000-000000000000}”), from an array of 16 bytes, or from the usual parts of a Guid. Once constructed, the value can also be changed. Method toByteArray will return an array of 16 bytes as stored in the Guid, and method toString will return a string in the same form used by the constructor.

JAVAGUID.EXE

Microsoft Transaction Server supplies a tool, JAVAGUID.EXE, that will post-process the output of JAVATLB. The following occurs for each class file:

•	If any method takes a GUID as a parameter, the class of that parameter will be changed to com.ms.com._Guid.

•	If the class file is an interface derived from a type library, a public static final member named iid will be added to the class. This member will contain the interface ID of the interface.

•	If the class file represents a coclass derived from a type library, a public static final member named clsid will be added to the class. This member will contain the CLSID of the class.

The clsid and iid members that JAVAGUID adds are useful as parameters to IObjectContext.CreateInstance and ITransactionContextEx.CreateInstance.

JAVAGUID can only be executed from the command line. It takes one or more parameters which are names of class files to update.

JAVATLB will eventually be updated to make JAVAGUID unnecessary.

Using an MTS Component from Java

To use an MTS component from Java, run the Java Type Library Wizard against the type library for the component. This will create several Java class files, typically under \%systemroot%\Java\TrustLib. It will create one class file for each custom interface, and one class file for each coclass in the library.

Assume, for example, that the type library contained one interface named IMyInterface, and one coclass, named CMyClass.

From Java, you can create a new instance of the component by executing

new CMyClass()

If you want to control transaction boundaries in the class, you can execute

ITransactionContextEx.CreateInstance ( CMyClass.clsid, IMyInterface.iid )

You should never call Java’s new operator on the class that you implemented. Instead, use one of the following techniques:

•	Use Java's new operator on the class created by the Java Type Library Wizard. This will cause the Java VM to call CoCreateInstance.

•	Call MTx.GetObjectContext().CreateInstance (clsid, iid);
This will create a new instance in the same activity as the current instance. This only works if the calling code is itself an MTS component.

•	If you have a reference to an ITransactionContextEx object, call its CreateInstance method. This will create a new instance in the transaction owned by the ITransactionContextEx object.

All of these techinques will result in the creation of a new instance of the class that you implemented.

Using the Java Sample Bank Components

The Java Sample Bank components are automatically configured by MTS Setup and require no additional steps in order to run them.

If you want to recompile the Java Sample Bank components, follow these steps:

1	Run the SetJavaDev.bat file located in the \mts\Samples\Account.VJ folder. Javatlb.exe must be in your path for this batch file to run properly.

2	Recompile your Java component implementation classes.

3	After you recompile the component classes, use the mkdll.bat file located in the \mts\Samples\Account.VJ folder to generate and register vjacct.dll. Exegen.exe must be in your path for this batch file to run properly. You can also add running mkdll.bat as a build step to your Visual J++ project to simplify recompiling.

4	Using the MTS Explorer, import the new components into the Sample Bank package.


Debugging MTS Components

This document describes techniques for debugging MTS components written in Microsoft® Visual Basic®, Microsoft Visual C++®, and Microsoft Visual J++™. These techniques are just suggestions for successfully debugging MTS components; you can choose your debugging environment and techniques according to your application needs.

If you are using MTS components in a distributed environment, it is recommended that you debug your components on a single computer before deploying to multiple servers. Components that function without error in a package on a local computer usually run successfully over a distributed network. If you do encounter problems with distributed components, you must test and debug both the client and server machines to determine the problem. It is also recommended that you stress test your application with as many clients as possible. You can build a test client that simulates multiple clients to perform the stress test on your application.

For debugging MTS components written in a specific language, see the following topics:

Debugging Visual Basic MTS Components

Debugging Visual C++ MTS Components

Debugging Java Classes


Debugging Visual Basic MTS Components

Microsoft Transaction Server components written in Visual Basic version 5.0 or Visual C++ version 5.0 can be debugged in the Microsoft Visual Studio 97 Integrated Development Environment (IDE).

If you want to debug your components after they are compiled, you cannot use the Visual Basic 5.0 debugger, which only debugs at design time. To debug a compiled Visual Basic component, you will need to use the functionality of the Visual Studio 97 debugger.

Follow these steps to configure Visual Studio to debug MTS components built with Visual Basic 5.0:

1	In Visual Basic, click Properties on the Project menu and then click the Compile tab to select the Compile to Native Code and the Create Symbolic Debug Info checkbox. It is also recommended that you select the No Optimization checkbox while debugging.

2	In the MTS Explorer, right-click the package in which your component is installed, and select the Properties option. Place your cursor over the Package ID, and select and copy the GUID to the clipboard.

3	Open Visual Studio. On the File menu, click Open and select the DLL containing the component that you want to debug.

4	Select Project Settings, and then click the Debug tab. Select the MTS executable for the debug session (\mtx\mtx.exe). Enter the program arguments as /p:{<package GUID>} for the package GUID that you copied from the package properties. MTS 2.0 allows for the package name to be used in place of the GUID. Open the .cls files containing the code that you want to debug and then set your breakpoints. If you also want to display variable information in the debug environment, go to the Visual Studio Tools menu, select Options, and then select the Debug tab. In the Debug tab, place a check next to Display Unicode strings.

5	In the MTS Explorer, shut down all server processes.

6	In Visual Studio, select Build, then select Start Debug. Then select Go to run the server process that will host your component(s), and set breakpoints to step through your code.

7	Run your client application to access and debug your components in Visual Studio.

8	Before you deploy your application, remember to select one of the optimizing options in the Compile tab on the Project menu of Visual Basic (set to No Optimization in Step 1), clear the Create Symbolic Debug Info checkbox, and recompile the project.

To facilitate application debugging using Visual Basic 5.0, a component that uses ObjectContext can be debugged by enabling a special version of the object context. This debug-only version is enabled by creating the registry key:

HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Microsoft\Transaction Server\Debug\RunWithoutContext

Note that when running in debug mode, none of the functionality of MTS is enabled. GetObjectContext will return the debug ObjectContext rather than returning Nothing.

When running in this debug mode, the ObjectContext operates as follows:

•	ObjectContext.CreateInstance - calls COM CoCreateInstance (no context flows, no transactions, and so on)

•	ObjectContext.SetComplete - no effect

•	ObjectContext.SetAbort - no effect

•	ObjectContext.EnableCommit - no effect

•	ObjectContext.DisableCommit - no effect

•	ObjectContext.IsInTransaction - returns FALSE

•	ObjectContext.IsSecurityEnabled - returns FALSE

•	ObjectContext.IsCallerInRole - returns TRUE (same as normal when IsSecurityEnabled is FALSE)

You can also develop your own testing message box functions to generate an assert in an MTS Visual Basic component. The following sample code can to used to display error messages while debugging Visual Basic code. You can also use this in conjunction with the Microsoft Windows NT® debugger (WinDbg.exe), which is a 32-bit application that, along with a collection of DLLs, is used for debugging the Kernel, device drivers, and applications. Note that you must enter DEBUGGING = -1 in the Conditional Compilation dialog box (located on the Make tab of the Project Properties dialog box) to enable the assert.

The following code provides an example.

#If DEBUGGING Then

    'API Functions

    Private Declare Sub OutputDebugStringA _

        Lib "KERNEL32" (ByVal strError As String)

    Private Declare Function MessageBoxA _

        Lib "USER32" (ByVal hwnd As Long, _

        ByVal lpText As String, _

        ByVal lpCaption As String, _

        ByVal uType As Long) As Long

    'API Constants

    Private Const API_NULL                  As Long = 0

    Private Const MB_ICONERROR              As Long = &H10

    Private Const MB_SERVICE_NOTIFICATION As Long = &H200000

Public Sub DebugPrint(ByVal strError As String)

    Call OutputDebugStringA(strError)

End Sub

Public Sub DebugMessage(ByVal strError As String)

Dim lngReturn As Long

        lngReturn = MessageBoxA(API_NULL, strError, "Error In Component", _

            MB_ICONERROR Or MB_SERVICE_NOTIFICATION)

End Sub

#End If

You can then run checks through your code to aid stress debugging, such as in the following code:

SetobjObjectContext=GetObjectContext()

#If DEBUGGING Then

If objObjectContext Is Nothing Then Call DebugMessage("Context is Not Available")

#End If


Debugging Visual C++ MTS Components

You can use Visual Studio 97 to debug MTS components written in Visual C++, including components that call SQL Server functions or stored procedures. For more information, see Debugging Visual Basic MTS Components.

The following information applies to components that have their activation property set to In a dedicated server process.

Microsoft Transaction Server supports the COM transparent remote debugging infrastructure. If transparent remote debugging is enabled, then stepping into a client process will automatically stop at the actual object's code in the server process, even if the server is on a different computer on the network. A debugging session is automatically started on the server process if necessary. Similarly, single stepping past the return address of code in a server object will automatically stop just past the corresponding call site in the client's process.

In Microsoft Visual C++, selecting the OLE RPC debugging check box (on the Tools menu, select the Options submenu and choose the Debug property sheet) enables transparent remote debugging. It is not known at this time whether other debuggers support this infrastructure.

You can also debug your Microsoft Transaction Server component DLL in Visual C++ by performing the following steps. Each of these steps is made either inside the MTS Explorer or inside of a Visual C++ session with your MTS DLL project.

1	Shutdown server processes using the MTS Explorer. To do this, right-click My Computer, and select Shutdown Server Process.

3	In your Visual C++ session, under Project, Settings, Debug, General, set the program arguments to the following string: "/p: PackageName", for example:

/p: "Sample Bank"

4	In the same property sheet, set the executable to the full path of the Mtx.exe process, for example: "c:\MTx\MTx.exe".

5	Set breakpoints in your component DLL, and you are ready to debug.

6	Run the server process (in the Build menu, select Start Debug and click Go.)

The following information applies to in-process component DLLs that have their activation property set to In the creator's process.

You can debug your in-process MTS component DLL in Visual C++ by performing the following steps. Each of these steps is made inside a Visual C++ session with your base process project.

1	Set the component DLL under Build, Settings, Debug, Additional DLLs.

2	Now you are ready to step into or set breakpoints in your component DLL at will.

If you are using Visual Studio and Microsoft Foundation Classes (MFC) to debug, the TRACE macro can facilitate your debugging. The TRACE macro is an output debug function that traces debugging output to evaluate argument validity. The TRACE macro expressions specify a variable number of arguments that are used in exactly the same way that a variable number of arguments are used in the run-time function printf. The TRACE macro provides similar functionality to the printf function by sending a formatted string to a dump device such as a file or debug monitor. Like printf for C programs under MS-DOS, the TRACE macro is a convenient way to track the value of variables as your program executes. In the Debug environment, the TRACE macro output goes to afxDump. In the Release environment, the TRACE macro output does nothing.

Example:

// example for TRACE

int i = 1;

char sz[] = "one";

TRACE( "Integer = %d, String = %s\n", i, sz );

// Output: 'Integer = 1, String = one'

The TRACE macro is available only in the debug version of MFC, but a similar function could be written for use without MFC. For more information on using the TRACE macro, see the "MFC Debugging Support" section in Microsoft Visual C++ Programmer's Guide.

Note that you should avoid using standard ASSERT code in Visual C++. Instead, it is recommended that you write assert macros like a MessageBox using the MB_SERVICE_NOTIFICATION flag, and TRACE macro statements using the OutputDebugString function call.


Debugging Java Classes

Debug your Java classes as thoroughly as possible before converting the Java classes into MTS components. Note that once your Java class is converted into an MTS component, it is not possible to step through the code in the Visual J++ debugger, or in any current debugging tool as well.

Sidebar: Using Visual J++ to Debug Java Classes

Microsoft Visual J++ (VJ++) provides a Java debugger that you can use to set breakpoints in your code. Note that when you are using VJ++ to debug, if you set a breakpoint in a Java source file before starting the debugging session, Visual J++ may not stop on the breakpoint. For performance reasons, the debugger preloads only the main class of your project. The main class is either the class with the same name as the project or the class you specify in VJ++. If you use the editor to set breakpoints in other classes before the classes are loaded, the breakpoints are disabled.

You can choose one of the following options to load the correct class so that the debugger stops at breakpoints.

•	Select the class in the category Additional Classes, located on the Debug tab of the Project Settings dialog box, and make sure the first column is checked. This loads the class when the debugging session starts.

•	Right-click a method in the ClassView pane of the Project Workspace and select Set Breakpoint from the Shortcut menu. This causes a break when program execution enters the method.

•	Set the breakpoint after Visual J++ has loaded the class during debugging. You may need to step through your Java source until the class is loaded.

When a method has one or more overloaded versions and shows up as a called method in the Call Stack window, the type and value for the parameters are not displayed in some cases. It appears as though the method takes no parameters. This occurs when the called method is not defined as the first version of the overloaded method in the class definition. For example, see the following class definition:

public class Test

   {

       int method(short s)

       {

           return s;

       }

       int method(int i)

       {

           return i;

       }

   }

If you were looking at a call to the second version of the method in the Call Stack window, it would appear without the type and value for the method:

method()

To view the method’s parameters, change the order of the method overloads so that the method that you are currently debugging is first in the class definition.

printf-style Debugging

You can use printf-style debugging to debug your Java classes without using a debugger. printf-style debugging involves including status text messages into your code, allowing you to "step through" your code without a debugger. You can also use printf-style debugging to return error information. The following code shows how you can add a System.out.println call to the try clause of the Hellojtx.HelloObj.SayHello sample.

try

{

System.out.println("This message is from the HelloObj implementation");

result[0] = "Hello from simple MTS Java sample";

MTx.GetObjectContext().SetComplete();

return 0;

}

The client must be a Java client class, and you must use the JVIEW console window to run that class. Note that you need to configure your component to run in the process of its caller, which is in this case JVIEW. Otherwise, this debugging technique results in your component running in the MTS server process (mtx.exe), which would put the println output in the bit bucket rather than the JVIEW console window.

Use the MTS Explorer to configure your component to run in the caller's process by following these steps.

1	Right-click the component.

2	Click the Properties option.

3	Click the Activation tab and clear the In a server process on this computer checkbox.

4	Select the In the creator’s process... checkbox.

5	Reload the Client class. Your component's println calls will be visible in the JVIEW console window.

Using the AWT Classes

You can also use the AWT (Abstract Window Toolkit) classes to display intermediate results, even if your component is running in a server process. The java.awt package provides an integrated set of classes to manage user interface components such as windows, dialog boxes, buttons, checkboxes, lists, menus, scrollbars, and text fields.

The following example demonstrates how to use the AWT classes to display intermediate results in a dialog box:

import java.awt.*;

public final class MyMessage extends Frame

{

private Button closeButton;

private Label textLabel;

// constructor

public MyMessage(String msg)

{

super("Debug Window");

Panel panel;

textLabel = new Label (msg, Label.CENTER);

closeButton = new Button ("Close");

setLayout (new BorderLayout (15, 15));

add ("Center", textLabel);

add ("South", closeButton);

pack();

show();

}

public boolean action (Event e, Object arg)

{

if (e.target == closeButton)

{

hide();

dispose();

return true;

}

return false;

}

}

Asynchronous Java Garbage Collection

Note that garbage collection for Java components is asynchronous to program execution and can cause unexpected behavior. This behavior especially affects MTS components that perform functions such as enumerating through the collections in the catalog because the collection count will be too high (garbage collection is not synchronized). To force synchronous release of references to COM or MTS objects, you can use the release method defined in class com.ms.com.ComLib.

Example:

Import com.ms.com.ComLib

…

ComLib.release(someMTSObject);

This method releases the reference to the object when the call is executed. Release the object reference when you are sure that the reference is no longer needed. Note that if you fail to release the reference, an application error is not returned. However, an incorrect collection count results because the object reference is released asynchronously when the garbage collector eventually runs.

You can also force the release of your reference and not call that released reference again.

Example:

myHello = null;

System.gc();

Note that forcing the release of an object reference consumes extensive system resources. It is recommended that you use the release method defined in com.ms.com.ComLib class to release references to MTS objects in a synchronous fashion.


Automating MTS Deployment

This document describes how you can use the scriptable administration objects to automate deployment and distribution of your MTS packages. The MTS Explorer lets you configure and deploy packages by using a graphical user interface rather than by programming code. However, you can use the scriptable administrative objects to automate administration tasks, such as program configuration and deployment. Note that the scriptable administrative objects support the same collection hierarchy as the MTS Explorer. The following figure shows the MTS Explorer collection hierarchy.

For more information about MTS Explorer functionality, see the Administrator's Guide.

Using the Scriptable Administration Objects

Microsoft Transaction Server contains Automation objects that you can use to program administrative and deployment procedures, including:

•	Installing a Pre-Built Package

•	Creating a New Package and Installing Components

•	Enumerating Through Installed Packages to Update Properties

•	Enumerating Through Installed Packages to Delete a Package

•	Enumerating Through Installed Components to Delete a Component

•	Accessing Related Collection Names

•	Accessing Property Information

•	Configuring a Role

•	Exporting a Package

•	Configuring a Client to Use Remote Components

Note that you can use the scriptable administration objects to automate any task in the MTS Explorer.

The scriptable administration objects are derived from the IDispatch interface, so you can use any Automation language to develop your package, such as Microsoft® Visual Basic® version 5.0, Microsoft Visual C++® version 5.0, Microsoft Visual Basic® Scripting Edition (VBScript), and Microsoft JScript™.

Each folder in the MTS Explorer hierarchy corresponds to a collection stored in the catalog data store. The following scriptable objects are used for administration:

•	Catalog

•	CatalogObject

•	CatalogCollection

•	PackageUtil

•	ComponentUtil

•	RemoteComponentUtil

The Catalog, CatalogObject, and CatalogCollection scriptable objects provide top-level functionality such as creating and modifying objects. The Catalog object enables you to connect to specific servers and access collections. Call the CatalogCollection object to enumerate, create, delete, and modify objects, as well as to access related collections. CatalogObject allows you to retrieve and set properties on an object. The Package, Component, Remote Component, and Role objects enable more specific task automation, such as installing components and exporting packages. This utility layer allows you to program very specific tasks for collection types, such as associating a role with a user or class of users.

The following diagram illustrates how the MTS scriptable administration objects interact with the MTS Explorer catalog:

Interface	Description
ICatalog	The Catalog object enables you to connect to specific servers and access collections.
ICatalogCollection	The CatalogCollection object can be used to enumerate objects, create, delete, and modify objects, and access related collections.
ICatalogObject	The CatalogObject object provides methods to get and set properties on an object.
IPackageUtil	The IPackageUtil object enables a package to be installed and exported within the Packages collection.
IComponentUtil	The IComponentUtil object provides methods to install a component in a specific collection and to import components registered as an in-process server.
IRemoteComponentUtil	You can use the IRemoteComponentUtil object to program your application to pull remote components from a package on a remote server.
IRoleAssociationUtil	Call methods on the IRoleAssociationUtil object to associate roles with a component or component interface.
For example, you can automate creating a new package and installing components into the new package by using the scriptable objects in the utility layer (Package, Component, Remote Component, and Role objects).

The following Visual Basic sample shows how to use the scriptable administration objects to create and install components into a new package named "My Package."

1	Declare the objects that you will be using to create and install components into a new package.

Dim catalog As Object

Dim packages As Object

Dim newPack As Object

Dim componentsInNewPack As Object

Dim util As Object

2	Use the On Error statement to handle run-time errors if a method returns a failure HRESULT. You can test and respond to MTS trappable errors using the On Error statement and the Err object.

On Error GoTo failed

3	Call the CreateObject method to create an instance of the Catalog object. Retrieve the top level Packages collection from the CatalogCollection object by calling the GetCollection method. Then call the Add method to add a new package.

Set catalog = CreateObject("MTSAdmin.Catalog.1")
Set packages = catalog.GetCollection("Packages")

Set newPack = packages.Add

Dim newPackID As String

4	Set the package name to "My Package" and save changes to the Packages collection.

newPackID = newPack.Key

newPack.Value("Name") = "My Package"

packages.savechanges

5	Call the GetCollection method to access the ComponentsInPackage collection. Then instantiate the ComponentUtil object in order to call the InstallComponent method to populate the new package with components.

Set componentsInNewPack =
    packages.GetCollection("ComponentsInPackage",
    newPackID)

Set util = componentsInNewPack.GetUtilInterface

util.InstallComponent"d:\dllfilepath", "", ""

Exit Sub

6	Use the Err object to display an error message if the installation of the package fails.

failed:

    MsgBox "Failure code " + Str$(Err.Number)

End Sub

For a complete description of how to program these procedures and more sample code, refer to the Administrator’s Guide.


MTS Error Diagnosis

This topic describes how to determine the source of an error in your MTS application. You can diagnose the source and obtain a description of application errors by using a combination of Microsoft® Windows NT®, MTS, and other tools. If you discover that the application error is caused by MTS, you can interpret the error message using the Win32 (Win32.h) or MTS header files (mts.h), or the Microsoft Visual C++® error utility.

For more information on debugging an MTS application, see Debugging MTS Components.

Finding the Source of the Error

If your server application is failing or causing unexpected behavior, you must first determine where your error occurred. Windows NT provides a system Event Viewer that tracks application, security, and system events. Refer to the Application Log in the Event Viewer first to check the application associated with the event message. (Because you can also archive event logs, you can track an event history of the error.) Selecting an entry in your log activates an Event Detail, which provides further information about the system event. If you attempt to run the Sample Bank client without starting the Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC), you will be returned the following Automation error.

Since this error does not indicate which application caused the failure, you can reference the Application Log in the Event viewer, which shows the error was caused by MTS.

Note   If you are using MTS for Windows 95, events are written to text files in the \Windows\MTSLogs directory.

Interpreting Error Messages

The Event Viewer helps you determine the application source of the problem. You can use other tools to interpret individual error messages. Success, warning, and error values are returned using a 32-bit number known as a result handle, or HRESULT. HRESULTs are 32-bit values with several fields encoded in the value. A zero result indicates failure if that bit is set. A non-zero result can be a warning or informational message.

HRESULTs work differently, depending on the platform you are using. On 16-bit platforms, an HRESULT is generated from a 32-bit value known as a status code, or SCODE. On 32-bit platforms, an HRESULT is the same as an SCODE. Note that if you are returning HRESULTs from Java, you should throw an instance of com.ms.com.ComFailException to indicate failure. You can specify a particular HRESULT when constructing the ComFailException object. The HRESULT is used as the return value for the COM method. To indicate successful completion, you do not need to do anything; just return normally. To return S_FALSE, indicating a successful completion but a return value of Boolean False, throw an instance of com.ms.com.ComSuccessException. In Visual Basic, you use the Err.Raise function to set and the On Error… / Err.Number to retrieve HRESULTs.

For a list of the values of common system-defined HRESULTs, see ComFailException. For a complete list of system-defined HRESULT values, see the header file Winerror.h included with the Platform SDK.

MTS never changes the value of an HRESULT error code, such as E_UNEXPECTED or E_FAIL, returned by an MTS object method. When an MTS object returns an HRESULT status code (such as S_OK or S_FALSE), MTS may convert the status code into an MTS error code before it returns to the caller. This occurs, for example, when the application returns S_OK after calling the SetComplete function; if the object is the root of an automatic transaction that fails to commit, the HRESULT is converted to CONTEXT_E_ABORTED. When MTS converts a status code to an error code, all the method's output parameters are cleared. Returned references are released and the values of the returned object pointers are set to NULL.

The Mtx.h header file contains the MTS specific error codes. Winerror.h contains the error code definitions for the Win32 API. For an overview of error codes, see "Error Handling" in the COM portion of the Microsoft Platform SDK

You can also use the ERRLOOK utility in Microsoft Visual Studio™ 97 to retrieve a system error message or module error message based on the value entered. ERRLOOK retrieves the error message text automatically if you drag-and-drop a hexadecimal or decimal value from the Visual Studio debugger or other Automation-enabled application. You can also enter a value either by typing it in or pasting it from the IDE clipboard and clicking the Look Up option.

Contacting MTS Support

If you run into a problem that you cannot solve, you can contact Microsoft support with the following information:

•	Topography of the application where the error occurred, such as a description of packages, components, and interfaces

•	Application event log on all computers

•	Reproduction of the error, if possible

Troubleshooting

If you are having trouble diagnosing your problem, refer to the list of troubleshooting tips below:

•	Make sure that the Distributed Transaction Coordinator (DTC) is running on all servers.

•	Check network communication by first testing on a local computer to verify that the application works. If you are running TCP/IP on your network, you can then use the Windows NT Ping.exe utility to verify that the machines are on the network.

•	Make sure that SQL and DTC are either located on the same computer or that the DTC Client Configuration program specifies that the DTC is on another computer. If not, SQLConnect will return an error internally when called from a transactional component.

•	Set the MTS transaction timeout to a higher number than the default 60 seconds, otherwise MTS aborts the transaction after this time has lapsed. All subsequent calls to the component return immediately with CONTEXT_E_ABORTED.

•	Make sure that your ODBC drivers are thread-safe and do not have thread affinity.

•	If you have difficulty getting an application to work over several servers, reboot the client and then verify that your Windows NT domain controller is configured properly.

•	Turning off resource pooling may reveal that a resource dispenser used by your application is the source of the problem. You can turn off resource pooling by setting the following registry key:

HKEY_LOCAL_MACHINE\SOFTWARE\Microsoft\Transaction Server\Local Computer\My Computer:Resource Pooling=N

See the DCOM documentation and DCOM-related Knowledge Base articles if you are experiencing application errors that you suspect are caused by DCOM.


Creating a Simple ActiveX Component

This section gets you started quickly with a simple ActiveX™ component (Account). You then install, run, and monitor Account with the Microsoft Transaction Server (MTS) Explorer and a sample client (Bank).

	Scenario: Creating and Using a Simple ActiveX Component First, create your component (Account) and run it in the MTS run-time environment by using the Bank client. Then, add a database connection to Account and run it again.
	Creating the Account Component Create a new ActiveX component, Account.
	Creating the Bank Package Use the MTS Explorer to create a new package for your component.
	Installing the Account Component in the Bank Package Use the MTS Explorer to install your component in a package.
	Running and Monitoring the Account Component Use the Bank client to run your component, and use the MTS Explorer to monitor it.
	Modifying the Account Component: Add a Database Connection Modify your component so that it connects to a database. The connection will be pooled by the ODBC resource dispenser. Then use the Bank client to re-run the modified component.
	Application Design Notes: Sharing Resources Learn how to efficiently share resources, such as database connections, through the MTS Resource Dispenser Manager and resource dispensers.
See Also

Programming Concepts, Transaction Server Components, Building Scalable Components


Scenario: Creating and Using a Simple ActiveX Component

This scenario has two implementation stages. The initial stage consists of building a simple component: the Account component. You can implement Account by creating a project (Account.vbp) with a class module (Account.cls). The Account class module exposes one method, Post, that passes back a string indicating that it was called successfully. The following illustration depicts the first stage of this scenario.

The second stage of this scenario adds a database connection to get the appropriate account information from a database and update it. This demonstrates using a resource dispenser — in this case, the ODBC resource dispenser, which enables efficient connection pooling. The following illustration depicts the second stage of this scenario.

The rest of this section provides step-by-step instructions for creating, installing, and running the Account component in this scenario. You can find the Microsoft Visual Basic projects for each of these steps in the Step1 through Step8 folders in the \Samples\Account.VB folder of your Microsoft Transaction Server installation.

See Also

Programming Concepts, Application Design Notes: Sharing Resources, Transaction Server Components, Building Scalable Components, Creating the Account Component, Run and Monitor the Account Component, Modifying the Account Component, Application Design Notes: Resource Usage, Creating a Simple ActiveX Component


Creating the Account Component

The first step toward building a simple application that you can use with Microsoft Transaction Server (MTS) is to create a simple ActiveX™ component DLL (VBAcct.dll); the Account component provides one method, Post.

The information presented here assumes a basic understanding of how to use Microsoft Visual Basic to create ActiveX components.

Note   You cannot install executable files (.exe) in MTS. If you have a component built as an executable file, you must rebuild it as a dynamic-link library (DLL).

To create the Account component

1	Start Microsoft® Visual Basic™ and open the \Mts\Samples\Account.VB\Step1\Account.vbp project.

Click here to see the code for the Account component

2	Build the component as a DLL and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step1\VBAcct.dll.

See Also

Programming Concepts, Transaction Server Components, Building Scalable Components, Transaction Server Component Requirements, Run and Monitor the Account Component, Application Design Notes: Sharing Resources, Modifying the Account Component, Application Design Notes: Resource Usage, Creating a Simple ActiveX Component


Creating the Bank Package

To run your component in the MTS run-time environment, you need to create a package. For this scenario, you will create a package with a single component.

A package is a collection of components that you can deploy and manage as a unit. By grouping components into packages, you define the security and process boundaries for components running on a computer. The criteria for deciding how to group components into packages require achieving the optimum balance between performance, fault isolation, and load balancing.

You will create a package called Bank that will contain the Account component.

To create the Bank package

1	On the Start menu, point to Programs, point to Microsoft Transaction Server, and then click Transaction Server Explorer.

2	Create a new package named Bank. In the Set Package Identity dialog box, select Interactive user.

How?

You can use the General, Security, Advanced, Identity, and Activation tabs to configure a package. For this scenario, you will use the default settings for the package you just created.

See Also

What Does Creating a Package Mean?, Package Properties , Programming Concepts, Installing the Account Component in the Bank Package, Creating a Simple ActiveX Component


Installing the Account Component

To run your components in the Microsoft Transaction Server run-time environment, you first need to install them in a package. This means you need to install the Account component in the Bank package.

To install the Account component

•	Install the Account component into the Bank package you created in Creating the Bank Package. Use the Account component that you built in \Mts\Samples\Step1\Account.VB\VBAcct.dll.

How?

You can use the General, Transaction, and Security tabs to configure a component. For this scenario, you will use the default settings for the component you just installed.

See Also

Adding A Component to a Package, Component Properties , Creating the Bank Package, Creating a Simple ActiveX Component


Running and Monitoring the Account Component

Now that you have created the Bank package and installed the Account component in the Microsoft Transaction Server Explorer, you can run the Account component with the Bank client and monitor the component status in the Explorer.

Running your component in MTS brings immediate benefits to your application, even if it doesn't implement any of the MTS APIs. Such benefits include:

•	Simplified management of your components though an easy-to-use graphical tool, the MTS Explorer.

•	Location transparency—the ability to run your components in-process, locally, or remotely.

•	Thread management and component tracking.

•	Database connection pooling through the Resource Dispenser Manager and the ODBC resource dispenser (automatically provided if you call the ODBC API).

To run and monitor your component

1	In the left pane of the MTS Explorer, click the Components folder where you installed the Bank.Account component.

2	On the View menu, click Status view to display usage information for the Bank.Account component.

3	On the Start menu, point to Programs, point to Microsoft Transaction Server, and then click Bank Client.

Arrange the windows so that you can see the Bank Client window and the MTS Explorer window simultaneously. The form will default to credit $1 to account number 1.

4	In the Bank client, click the Account component.

5	Click Submit.

You should see the response Hello from Account.

6	In the Bank client, change the iterations from 1 of 0 to 1 of 100 and click Submit.

In the right pane of the MTS Explorer, you should see the values under the Objects and Activated columns change to 1 and back to 0.

See Also

Status View, Creating the Bank Package, Installing the Account Component in the Bank Package, Microsoft Transaction Server APIs, Maintaining MTS Packages, Creating a Simple ActiveX Component


Modifying the Account Component to Use the ODBC Resource Dispenser

In this section, you enhance the Account component by adding a database connection. You revise the Post method to access a database using ActiveX Data Objects (ADO) to obtain the appropriate account information. This demonstrates using a resource dispenser — in this case, the ODBC resource dispenser, which enables connections to be pooled for efficiency. You will also add a new class module, CreateTable, to the Account project.

To modify the Account component

1	Open the \Mts\Samples\Account.VB\Step2\Account.vbp project.

Click here to see the modified Account component

2	Build the component as a DLL and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step2\VBAcct.dll.

By adding a new class module, you have added a new COM component to this DLL. Therefore, you will need to delete the Account component in the Microsoft Transaction Server Explorer and then install the Account and the MoveMoney components.

To reinstall your components

1	Remove the Account component.

How?

2	Add the new components.

How?

Use the DLL you created in \Mts\Samples\Account.VB\Step2\VBAcct.dll.

You can now run the new component by using the Bank client. You should see a response Credit, balance is $ 1. (VB).

See Also

Creating the Account Component, Application Design Notes: Resource Usage, Programming Concepts, Creating a Simple ActiveX Component


Application Design Notes: Sharing Resources

Each time the Account object's Post method is called, it obtains, uses, and then releases its database connection. A database connection is a valuable resource. The most efficient model for resource usage in scalable applications is to use them sparingly, acquire them only when you really need them, and return them as soon as possible.

Historically, acquiring resources has been an expensive operation in terms of system performance. Many programs have adopted a strategy of acquiring resources and holding onto them until program termination. While this strategy is effective for single-user systems, building scalable server applications requires sharing these resources.

Microsoft Transaction Server provides an architecture for resource sharing through its Resource Dispenser Manager and resource dispensers. The Resource Dispenser Manager works with specific resource dispensers to automatically pool and recycle resources. The ODBC version 3.0 Driver Manager is a Microsoft Transaction Server resource dispenser, also referred to as the ODBC resource dispenser.

Although the Account component hasn't implemented any of the MTS-specific APIs, when you run it, MTS uses the ODBC resource dispenser. This happens automatically when the Post method uses ActiveX Data Objects (ADO) to access the database, because ADO in turn uses ODBC. Whenever any component running in the MTS run-time environment uses ODBC directly or indirectly, the component automatically uses the ODBC resource dispenser.

When the Account object releases the database connection, the connection is returned to a pool. When the Post method is called again, it requests the same database connection. Instead of creating a new connection, the ODBC resource dispenser recycles the pooled connection, which saves time and server resources.

The topic Building Scalable Components, shows you how to use just-in-time activation to use server resources even more efficiently, resulting in more scalable applications and improved performance.

See Also

Application Design Notes: Resource Usage, Building Scalable Components, Modifying the Account Component, Creating the Account Component, Creating a Simple ActiveX Component


Building Scalable Components

In this section, you'll learn how you can use just-in-time activation to use server resources efficiently, resulting in more scalable applications and improved performance. You'll also see how a simple change to the Account component allows it to scale efficiently and support a large number of clients, without requiring you to make any changes to the client.

	Scenario: Adding Just-In-Time Activation to the Account Component Add code to your Account component to take advantage of just-in-time activation, which releases the component's resources when Account has completed its work.
	Adding Code to Call GetObjectContext, SetComplete, and SetAbort Add code to call GetObjectContext, SetComplete, and SetAbort.
	Application Design Notes: Just-In-Time Activation Learn how to reuse resources efficiently so you can build scalable applications.
See Also

Context Objects, Deactivating Objects, Creating a Simple ActiveX Component, GetObjectContext method, SetAbort method, SetComplete method


Scenario: Adding Just-In-Time Activation to the Account Component

In this scenario, the Bank client creates an Account object from the Account component and calls its Post method, just as in Creating a Simple ActiveX Component. This time, Account obtains a reference to its context object. When it successfully completes its work on behalf of the client, it uses its context object to call SetComplete. If Account encounters an error and is unable to complete its work successfully, it uses its context object to call SetAbort. When Account calls either SetComplete or SetAbort, it indicates that it's finished with its work and that it doesn't need to maintain any private state for its client. This allows the MTS run-time environment to reclaim and reuse the Account object's resources.

See Also

Context Objects, Deactivating Objects, Application Design Notes: Just-In-Time Activation, GetObjectContext method, SetAbort method


Adding Code to Call GetObjectContext, SetComplete, and SetAbort

Every Transaction Server object has a context object associated with it. The context object is automatically created at the same time the object itself is created. You can use an object's context to declare when the object's work is complete, as shown in the following illustration.

Calling either of these methods notifies the MTS run-time environment that it can safely deactivate the object, making its resources available for reuse.

To implement the scenario for this chapter, you will modify the Post method to use the Account object's context object. Then you will use SetComplete and SetAbort to enable just-in-time activation.

First, you call GetObjectContext to get a reference to the context object. When an object has completed its work successfully, it should call SetComplete:

GetObjectContext.SetComplete

SetComplete notifies the MTS run-time environment that the Account object should be deactivated as soon as it returns control to the Bank client.

If the object encountered an error, it should call SetAbort. SetAbort also notifies the MTS run-time environment that the Account object should be deactivated as soon as it returns control to the Bank client.

GetObjectContext.SetAbort

To obtain a reference to an object's context

1	Open the \Mts\Samples\Account.VB\Step3\Account.vbp project.

Click here to see the Post method

2	Build the component as a DLL and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step3\VBAcct.dll.

Before you can run your new component again in MTS, the registry needs to be updated with the new component information. To do this, refresh the MTS Explorer window.

If you install the Development version of Microsoft Transaction Server, you will get a Visual Basic – compatible add-in that automates this process for you (select the VB Addin box during Setup). The next time you run Visual Basic, the add-in is automatically installed in Visual Basic. The add-in automatically refreshes all of your MTS component DLLs whenever you recompile your project.

You can also turn this feature on and off on a per-project basis by using the toggle command on the Visual Basic Add-Ins menu. To turn it on, on the Visual Basic Add-Ins menu, point to MS Transaction Server, and click AutoRefresh after compile of active project. This puts a check mark next to the command, indicating that the feature is activated. If you want to refresh all of your MTS components at any given time, on the Visual Basic Add-Ins menu, point to MS Transaction Server, and then click Refresh all components now.

Now you'll run the Account component again from the Bank client, and monitor its execution in the MTS Explorer's Status window. Follow the same steps as in "Running and Monitoring the Account Component."

When the Bank client creates the Account object, the number 1 will appear under Objects and Activated. This indicates that one object is executing in the MTS run-time environment, and that it is currently activated. When the client calls the Post method, the number 1 appears, briefly, under In Call. This indicates that one object is currently executing a method call. When the Post method returns control to the client, the number under Objects is still 1, but the numbers under Activated and In Call return to 0. This is because after calling SetComplete, the object is deactivated as soon as it returns from the current method call.

Note   Because the Post method executes so quickly, you may not actually see this sequence appear.

See Also

Context Objects, Deactivating Objects, Creating a Simple ActiveX Component, GetObjectContext method, SetAbort method, SetComplete method


Application Design Notes: Just-In-Time Activation

When you design a traditional application, you have two options:

•	A client can create, use, and release an object. The next time it needs the object, it creates it again.

The advantage to this technique is that it conserves server resources. The disadvantage is that, as your application scales up, your performance slows down. If the object is on a remote computer, each time an object is created, there must be a network round-trip, which negatively affects performance.

•	A client can create an object and hold onto it until the client no longer needs it.

The advantage of this approach is that it's faster. The problem with it is that, in a large-scale application, it quickly becomes expensive in terms of server resources.

While either of these approaches might be fine for a small-scale application, as your application scales up, they're both inefficient. Just-in-time activation provides the best of both approaches, while avoiding the disadvantages of each.

In Creating a Simple ActiveX Component, the Bank client controlled the Account object's life cycle. Clients held onto server resources even when the clients were idle. As you added more clients, you saw a proportional increase in the number of allocated objects and database connections. A quick look at the Account component shows that each call to the Post method is independent of any previous calls. An Account object doesn't need to maintain any private state to correctly process new requests from its client. It also doesn't need to maintain its database connection between calls. The only problem is that, in this scenario, the MTS run-time environment can't reclaim the object's resources until the client explicitly releases the object. If you have to depend on your clients to manage your object's resources, you can't build a scalable component.

By adding just a few lines of code, you were able to implement just-in-time activation in the Account component. When an Account object calls SetComplete, it notifies the MTS run-time environment that it should be deactivated as soon as it returns control to the client. This allows the MTS run-time environment to release the object's resources, including any database connection it holds prior to the object's release. The Bank client continues to hold a reference to the deactivated Account object.

When a client calls a method on a deactivated object, the client's reference is automatically bound to a new object. Thus, the client has the illusion of a continuous reference to a single object, without tying up server resources unnecessarily.

Although the call to SetAbort has a similar effect, it isn't apparent in this scenario why it is used when errors occur. The next chapter, Building Transactional Components, shows you how transactions can make your applications more robust in the event of an error.

See Also

Context Objects, Deactivating Objects, Creating a Simple ActiveX Component, GetObjectContext method, SetAbort method, SetComplete method


Building Transactional Components

This section introduces transactional components and the benefits of running components within the same transaction.

	Scenario: Composing Work from Multiple Components Under the Same Transaction Add new functionality to transfer money between accounts by adding a new component, MoveMoney, which uses the existing Account component.
	Creating the MoveMoney Component Use the CreateInstance method to run the MoveMoney and Account components within the same transaction.
	Monitoring Transactions Use the Bank client to run your components, and use the Microsoft Transaction Server Explorer to monitor transactions.
	Application Design Notes: Using Context and Transactions Using transactional components provides atomicity and simplified error recovery.
See Also

Transactions, Transaction Attributes, ObjectContext object, CreateInstance method


Scenario: Composing Work from Multiple Components Under the Same Transaction

For this scenario, you will add new functionality that allows you to transfer money between two accounts. To implement this, you add a new component, MoveMoney. MoveMoney creates Account and then calls it once for a credit or debit, or twice for a transfer, as shown here.

Because either MoveMoney or Account could fail at any point, all database updates need to be in the same transaction to ensure that the database remains consistent. To do this, you configure the MoveMoney and Account components in the Microsoft Transaction Server Explorer to require a transaction. Transaction Server ensures that all their objects' work is automatically done in the same transaction.

See Also

Transactions, Transaction Attributes


Creating the MoveMoney Component

To implement this scenario, you will add a new class module, MoveMoney, to the Account project. MoveMoney has a single method, Perform, which creates an Account object to perform the credit, debit, or transfer.

To create the MoveMoney component

1	Open the \Mts\Samples\Account.VB\Step4\Account.vbp project.

Click here to see the Perform method

2	Build the component as a dynamic-link library (DLL) and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step4\VBAcct.dll.

By adding a new class module, you have added a new COM component to this DLL. Therefore, you will need to delete the Account component in the Microsoft Transaction Server Explorer and then install the Account and the MoveMoney components.

To reinstall your components

1	Remove the Account and CreateTable components.

How?

2	Add the new components.

How?

Use the DLL you created in the previous procedure. You can find it in \Mts\Samples\Account.VB\Step4\VBAcct.dll.

MTS enlists a component in a transaction as specified by the component's transaction attribute. For this scenario, Account and MoveMoney run within the same transaction.

To set the transaction attributes for your components

1	For the Account and MoveMoney components, set the transaction attribute to Requires a transaction.

2	For the CreateTable component, set the transaction attribute to Requires a new transaction.

How?

The MoveMoney object uses CreateInstance to create the Account object. CreateInstance is a method on the context object. By using CreateInstance, the Account object created by MoveMoney shares context with MoveMoney.

Dim objAccount As Bank.Account

Set objAccount = _

    GetObjectContext.CreateInstance("Bank.Account")

Transactions are associated with an object's context. Because both MoveMoney and Account have a transaction attribute of Requires a transaction, the Account object will be enlisted within the same transaction as MoveMoney.

In Building Scalable Components, you learned how to use SetComplete to indicate that an object has finished its work and can be deactivated. For transactional components, calling SetComplete indicates that a transaction can be committed.

GetObjectContext.SetComplete

When the Perform method returns, the transaction attempts to commit. There is no guarantee that it will commit, however. If an error occurs, Perform instead calls SetAbort.

GetObjectContext.SetAbort

SetAbort also indicates that an object has finished its work, but that it isn't in a consistent state. When the Perform method returns after calling SetAbort, the attempt to commit the transaction won't succeed.

See Also

Transactions, Transaction Attributes, Context Objects, Creating MTS Objects, ObjectContext object, CreateInstance method, GetObjectContext method, SetAbort method, SetComplete method


Monitoring Transaction Statistics

You can use the Microsoft Transaction Server Explorer to monitor commit and abort statistics for transactions.

You can experiment with the MoveMoney and Account components to see how transactions are committed and aborted as you provide user input with the Bank client.

To monitor transactions

1	On the Window menu of the Transaction Server Explorer, click New Window.

2	In the left pane, click Transaction Statistics.

3	On the Action menu, click Scope Pane to hide the left pane of the Explorer.

4	Make sure that the Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC) is running on your SQL Server computer. You can start MS DTC from the Transaction Server Explorer or from SQL Server.

5	Also make sure that you have the ODBC data source set up, and that SQL Server is running. Click [image] to get information on how to do this.

6	Start the Bank client.

Rearrange the windows so that you see the two Microsoft Transaction Server Explorer windows and the Bank client window.

To monitor a commit, click Submit in the Bank client. The Transaction Statistics window first indicates that one transaction is active, and indicates that one transaction was committed.

To monitor an abort, click Debit in the Bank client, and enter an amount for the transaction that is greater than the balance on your account. Click Submit. The Transaction Statistics window first indicates that one transaction is active, and then indicates that one transaction was aborted.

Try experimenting with Transfer. Verify that both objects are running within the same transaction by checking the balance of two accounts and performing a transfer that would overdraw from an account. Notice that both the credit and the debit are aborted.

See Also

Monitoring Transactions in MTS


Application Design Notes: Using Context and Transactions

Context simplifies defining transactions. A transaction is automatically started when a component is declared as transactional. Components don't need to add additional code to indicate the start and end of a transaction. Using context allows you to define the scope of a transaction.

Besides simplifying building components, automatic transaction enlistment also allows for reuse of existing components. Changing the transaction attribute is the only change to the Account component from the previous section, Building Scalable Components.

Creating the Account object from MoveMoney establishes MoveMoney as the root of the transaction. The root transaction attempts to commit after it has completed its work. If an Account object calls SetAbort to indicate that it cannot successfully commit its work, then when the root transaction attempts to commit, the entire transaction will fail.

In the case of a money transfer, this provides atomicity. If a credit succeeds, but insufficient funds prevent the debit from succeeding, then the credit will be rolled back from the database automatically. Thus, SetAbort provides simplified error recovery.

Context simplifies the development of the component. Each object independently acquires its own resources, performs its work, and indicates its own internal state by using SetComplete or SetAbort before returning.

See Also

Transactions, Transaction Attributes, Context Objects, CreateInstance method, ObjectContext object, SetAbort method, SetComplete method


Sharing State

This chapter shows you how to use the Shared Property Manager to share state among multiple Microsoft Transaction Server objects running in the same process.

	Scenario: A Receipt Number Generator That Uses the Shared Property Manager Create a component that uses the Shared Property Manager to generate a unique receipt number for each bank transaction.
	Creating the Receipt Component Create a SharedProperty object to get a new receipt number, with appropriate isolation and release modes for this scenario.
	Application Design Notes: Sharing State by Using the Shared Property Manager Learn some of the advantages of using the Shared Property Manager to manage shared state within a process.
See Also

Resource Dispensers, Stateful Components, SharedPropertyGroupManager object


Scenario: A Receipt Number Generator That Uses the Shared Property Manager

This chapter introduces the Receipt component, which dispenses unique receipt numbers for fund transfers. When a bank transaction takes place, the MoveMoney object creates a Receipt object. The Receipt component contains a single method, GetNextReceipt.

GetNextReceipt uses the Shared Property Manager to get a unique receipt number. The Shared Property Manager has an object hierarchy as shown in the following figure:

Within a server process, there is only one instance of the SharedPropertyGroupManager object. The value of the receipt number is maintained by a SharedProperty object, which provides locking mechanisms to ensure that no two calls to GetNextReceipt retrieve the same value.

See Also

Resource Dispensers, Creating the Receipt Component, Application Design Notes: Sharing State by Using the Shared Property Manager, SharedPropertyGroupManager object, SharedPropertyGroup object, SharedProperty object


Creating the Receipt Component

The Receipt component contains a single method, GetNextReceipt. The Receipt object itself doesn't maintain the value of the receipt number between calls. The Shared Property Manager maintains these values. The Receipt object calls a SharedProperty object to get a new receipt number.

You will also add code to the MoveMoney component to call the Receipt component.

To create the Receipt Component

1	Start Microsoft Visual Basic and open the \Mts\Samples\Account.VB\Step5\Account.vbp project.

Click here to see the code for the Receipt component

Click here to see the code for the MoveMoney component

2	Build the component as a DLL and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step5\VBAcct.dll.

By adding a new class module, you add a new COM component to this DLL. Therefore, you need to delete the existing components in the Microsoft Transaction Server Explorer and then install the new components.

To reinstall your components

1	Remove the Account, MoveMoney, and CreateTable components from the Transaction Server Explorer.

How?

2	Add the new components. Use the DLL you created in \Mts\Samples\Account.VB\Step5\VBAcct.dll.

How?

To set the transaction attributes for your components

1	For the Account and MoveMoney components, set the transaction attribute to Requires a transaction.

How?

2	For the CreateTable component, set the transaction attribute to Requires a new transaction.

3	For the Receipt component, set the transaction attribute to Does not support transactions. This is the default value.

Note that the Receipt component is not transactional because the receipts are maintained as properties in memory and aren't durable.

When you run the Bank Client, select the MoveMoney button under Component. You should see the response Credit, balance is $ 1. (VB); Receipt No: #####.

The various object creation methods for Shared Property Manager objects are designed for simplified coding. If the object doesn't exist, it will be created. If it already exists, the object is returned. GetNextReceipt makes the following method call to access the shared property group manager:

Set spmMgr = CreateObject _

    ("MTxSpm.SharedPropertyGroupManager.1")

This code works every time it is called. There is no need to check if the shared property group manager has already been created. Such behavior also ensures that only one instance of the SharedPropertyGroupManager object exists per server process.

For the SharedPropertyGroup and SharedProperty objects, a flag is returned to indicate whether the property group or property already exists. The following code shows how this flag is used to determine if the property needs to be initialized:

Set spmPropNextReceipt = _

    spmGroup.CreateProperty("Next", bResult)

' Set the initial value of the SharedProperty to

' 0 if the SharedProperty didn't already exist.

If bResult = False Then

    spmPropNextReceipt.Value = 0

End If

Access to shared properties is controlled through the CreatePropertyGroup method:

Set spmGroup = _

    spmMgr.CreatePropertyGroup("Receipt", _

    LockMethod, Process, bResult)

CreatePropertyGroup has two parameters, isolation mode and release mode. The isolation mode for the Receipt property group is set to LockMethod, which ensures that two instances of the Receipt object can't read or write to the same property during a call to GetNextReceipt. The release mode for the Receipt property group is set to Process, which maintains the property group until the server process is terminated.

See Also

Application Design Notes: Sharing State by Using the Shared Property Manager, SharedPropertyGroupManager object, CreateProperty methodasmthCreatePropertyvb, CreatePropertyGroup methodasmthCreatePropertyGroupvb


Application Design Notes: Sharing State by Using the Shared Property Manager

Using the Shared Property Manager makes sharing state in a multiuser environment as easy as it is in a single-user environment. Without the use of the Shared Property Manager, the application would require much more code that has nothing to do with the business problem at hand.

One alternate way to create the same functionality would be to maintain the receipt number as a member variable of the Receipt component. However, this complicates coding the Receipt component immensely. The Receipt component would have to remain persistent in memory during the life of the server process. This would require the following additional code:

•	Referencing all instances of MoveMoney to the Receipt object.

•	Maintaining a locking mechanism to prevent concurrent access to the Receipt object.

Even after adding this code, the application wouldn't be extensible for additional shared properties. The Shared Property Manager is another example of how Microsoft Transaction Server provides the infrastructure for server applications so that you can concentrate on coding business logic.

Location Transparency and the Shared Property Manager

For objects to share state, they all must be running in the same server process with the Shared Property Manager.

To maintain location transparency, it's a good idea to limit the use of a shared property group to objects created by the same component, or to objects created by components implemented within the same DLL. When components provided by different DLLs use the same shared property group, you run the risk of an administrator moving one or more of those components into a different package. Because components in different packages generally run in different processes, objects created by those components would no longer be able to share properties.

See Also

Resource Dispensers, Stateful Components, SharedPropertyGroupManager object


Stateful Components

This section discusses stateful components and outlines some of the issues associated with writing stateful application components.

	Scenario: Holding State in the MoveMoney Component Consider the design alternative of holding state within objects.
	Adding a New Method to the MoveMoney Component Add the StatefulPerform method, which uses MoveMoney to maintain account number values.
	Application Design Notes: The Trade-offs of Using Stateful Objects Learn how holding state in objects affects the application behavior within the Microsoft Transaction Server run-time environment.
See Also

Transactions


Scenario: Holding State in the MoveMoney Component

Building stateful objects is a useful approach in application design. However, such design can have performance trade-offs. This section demonstrates how holding state in objects affects the application behavior within the Microsoft Transaction Server run-time environment.

You will modify the MoveMoney component to be stateful by adding the StatefulPerform function to MoveMoney. StatefulPerform is called when you click Stateful MoveMoney on the Sample Bank client. This new function causes MoveMoney to retain data in member variables between method calls.

See Also

Transactions, Deactivating Objects, Context Objects, Stateful Components


Adding a New Method to the MoveMoney Component

To implement the scenario for this section, you will add a method similar to Perform, named StatefulPerform, which uses class member variables to set account numbers. Thus, MoveMoney becomes a stateful object when StatefulPerform is called.

   To add a new function to the MoveMoney component

1	Open the \Mts\Samples\Account.VB\Step6\Account.vbp project.

Click here to see the StatefulPerform method

2	Build the component as a dynamic-link library (DLL) and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step6\VBAcct.dll.

The code for StatefulPerform calls the Perform method. The methods differ in how the account numbers are set. Class member variables for each account must be set before calling StatefulPerform, whereas Perform passes the account numbers by value through function parameters.

When you click the MoveMoney option in the Sample Bank client, it calls the following code to initialize the function:

StatefulPerform = Perform(PrimeAccount, SecondAccount, lngAmount, lngTranType)

When you click the Stateful MoveMoney option, the Sample Bank client calls the following code to initialize the function:

obj.PrimeAccount = PrimeAcct

obj.SecondAccount = lSecondAcct

Res = obj.StatefulPerform(CLng(Amount), TranType)

The PrimeAccount and SecondAccount properties are actually separate class member variables on the MoveMoney object. Note that the PrimeAccount and SecondAccount properties aren't accessed through the Shared Property Manager properties; the MoveMoney object controls getting and setting the account number values, thus making the MoveMoney object stateful.

Run the Bank client with the MoveMoney option. Then run it again with the Stateful MoveMoney option. You should notice that the stateless version is slightly faster. Try running multiple Bank clients with concurrent transactions. You should notice that the stateless version performs significantly better. The next section explains why.

See Also

Transactions, Deactivating Objects, Context Objects, Stateful Components


Application Design Notes: The Trade-offs of Using Stateful Objects

This section explains the trade-offs of using stateful objects in your applications.

Why does MoveMoney outperform Stateful MoveMoney?

In the previous section, you saw that the time per transaction in MoveMoney and Stateful MoveMoney using a single Sample Bank client is nearly the same. However, as the number of concurrent transactions increases, MoveMoney begins to outperform Stateful MoveMoney significantly . At first glance, the code doesn't seem to account for the lag.

Class member variables for each account must be set before calling StatefulPerform, whereas Perform passes the account numbers by value through function parameters. The call to return the value of the account number in the MoveMoney object isn't an intensive operation. So what explains the performance degradation?

The reason is that Microsoft Transaction Server cannot commit transactions until it completes a method call. To maintain internal state, additional method calls are made on the MoveMoney object, thereby delaying the object from completing its work. This delay may cause server resources, such as database connections, to be held longer, therefore decreasing the amount of resources available for other clients. In other words, the application won't scale well.

The following diagram illustrates this point. The arrow on the left indicates time, which translates into performance. The arrow on the right indicates the server resources consumed, which translates into throughput. Transaction A represents a call made to stateless objects. On return from the method call, Transaction Server determines that the transaction can be committed, allowing the object to release its resources and be deactivated. On the other hand, Transaction B holds state between method calls, which increases the time that the server holds onto resources for that transaction. As the number of clients increases, so does the time required for transactions to be completed.

Another Pitfall When Using Stateful Objects

Examine the following excerpt from the Sample Bank client code (some code has been omitted for clarity).

For i = 1 To nTrans

.

.

.

obj.PrimeAccount = PrimeAcct

obj.SecondAccount = lSecondAcct

Res = obj.StatefulPerform(CLng(Amount), TranType

.

.

.

Next i

Because the account numbers don't change, you might be inclined to rearrange the code as follows:

obj.PrimeAccount = PrimeAcct

obj.SecondAccount = lSecondAcct

For i = 1 To nTrans

Res = obj.StatefulPerform(CLng(Amount), TranType

Next i

If you modify the code and then run the Sample Bank client for multiple transactions, the application fails on the second transaction. Why?

The answer is subtle. MoveMoney uses SetComplete to notify Transaction Server that it has completed its work. At this point, the MoveMoney object is deactivated. In the process of deactivation, all of the object's member variables are reinitialized. The next call to MoveMoney causes just-in-time activation. The activated object is now in its initial state, meaning the values of PrimeAccountNo and SecondAccountNo are both zero. Thus, the next call to StatefulPerform fails because of an invalid account number.

This is yet another reason to be careful when maintaining state in objects. Clients of application objects must be aware of how an object uses SetComplete to ensure that any state the object maintains won't be needed after the object undergoes just-in-time activation.

See Also

Transactions, Deactivating Objects, Context Objects, Stateful Components, ObjectContext object, SetComplete method


Multiple Transactions

This section explains the benefits of distributing work among multiple transactions.

	Scenario: Storing Receipt Numbers in a Database Add the UpdateReceipt component, which stores a maximum receipt number in a database and runs in a new transaction.
	Creating the UpdateReceipt Component Create the UpdateReceipt component, and modify the Receipt component to use UpdateReceipt.
	Application Design Notes: Using Separate Transactions Learn why this scenario requires separate transactions.
See Also

Transactions, Transaction Attributes, Activities


Scenario: Storing Receipt Numbers in a Database

In Sharing State, you added the Receipt component, which assigns a unique receipt number to each monetary transaction. The Shared Property Manager maintains these values, so they exist for the duration of the server process. In this section, you will add code to store a maximum receipt number in a database. Storing them makes receipt numbers unique beyond the life of the server process.

You will create the UpdateReceipt component, which stores a maximum receipt number in a database. When this maximum is reached, which happens on every one-hundredth transaction, UpdateReceipt adds 100 to the maximum receipt value and updates the database.

You will install the UpdateReceipt component so that it creates a new transaction, separate from those of the Account objects. The section will then discuss the advantages of using multiple transactions in this scenario. The application looks like the following figure (the Shared Property Manager and its associated objects are omitted for clarity):

See Also

Transactions, Transaction Attributes, Activities, Sharing State


Creating the UpdateReceipt Component

To implement the scenario for this section, you will build the UpdateReceipt component. You will also modify the Receipt component's Update method to use UpdateReceipt. Update adds 100 to the maximum receipt value stored in the database.

Click here to see the Update method

You also need to add code to the GetNextReciept method of the Receipt component to check whether the maximum receipt value has been reached. If so, the Update method is called.

Click here to see the GetNextReceipt method

To create the UpdateReceipt component

1	Open the \Mts\Samples\Account.VB\Step7\Account.vbp project.

2	Build the component as a dynamic-link library (DLL) and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step7\VBAcct.dll.

By adding a new class module, you add a new COM component to this DLL. Therefore, you need to delete the existing components in the Microsoft Transaction Server Explorer and then install the new components.

To reinstall your components

1	Remove the Account, MoveMoney, CreateTable, and Receipt components from the Transaction Server Explorer.

How?

2	Add the new components. Use the DLL you created in \Mts\Samples\Account.VB\Step7\VBAcct.dll.

How?

To set the transaction attributes for your components

1	For the Account and MoveMoney components, set the transaction attribute to Requires a transaction.

How?

2	For the Receipt component, set the transaction attribute to Does not support transactions. This is the default value.

3	For the CreateTable and UpdateReceipt components, set the transaction attribute to Requires a new transaction.

The code you added here is similar to the code you added in "Building Transactional Components." However, choosing Requires a new transaction causes the UpdateReceipt component to run in a new transaction. The next section discusses how this affects application behavior.

See Also

Transactions, Transaction Attributes


Application Design Notes: Using Separate Transactions

In Building Transactional Components, you saw the benefits of composing work under a transaction. The scenario in this section demonstrates a case in which using multiple transactions within an activity is required.

The major functional change in this scenario is the addition of the UpdateReceipt component, which makes the maximum receipt number durable by storing it in a database. As in Sharing State, the Shared Property Manager stores the receipt number. On every 100 transactions, the value in the database is incremented by 100. This dispenses a block of receipt numbers that are assigned to the next 100 transactions.

The UpdateReceipt component has a transaction attribute of Requires a new transaction. This guarantees that UpdateReceipt's work happens in a separate transaction. Thus, there is no connection between the success or failure of Account's work and UpdateReceipt's work.

This might appear to lower the fault tolerance of the application. For example, if the Account object aborts the transaction, a receipt number is still assigned. Therefore, skips in the receipt number sequence are possible. However, the application doesn't really need consecutively increasing receipt numbers—it just requires that there be no duplicate receipts. In this scenario, it's more important for the monetary transaction to be completed properly. Furthermore, requesting an update on every one-hundredth transaction improves performance by conserving calls to the database.

Composing both database updates under a single transaction would reduce the application's scalability. Even though UpdateReceipt is a simple update, it would consume more server resources because the database connection would have to be maintained until the Account object has completed its work. Thus, locks would be held longer than necessary, preventing other clients from writing to the database. Only when all work has been completed could these resources be freed.

See Also

Transactions, Transaction Attributes


Secured Components

This chapter shows how to use Microsoft Transaction Server's security features to restrict the use of application features to designated users.

	Scenario: Adding Role Checking to the MoveMoney and Account Components Add role checking to the MoveMoney and Account components to limit the transaction amount for designated users.
	Using IsCallerInRole in the MoveMoney and Account Components Use the IsCallerInRole method in the MoveMoney and Account components to verify that the user running the Bank client is a manager.
	Application Design Notes: Using Roles Learn how roles are useful in building secured components and how security boundaries are determined.
See Also

Programmatic Security


Scenario: Adding Role Checking to the MoveMoney and Account Components

For this scenario, you will limit which users have the ability to perform transactions of more than $500. You will add code to the MoveMoney and Account components that checks to see if the user of the Bank client is a manager. This is accomplished by defining a Manager role. Roles provide the flexibility a developer needs to build secured components without tying the implementation to a specific deployment domain.

See Also

Programmatic Security, Application Design Notes: Using Roles


Using IsCallerInRole in the MoveMoney and Account Components

You will add the IsCallerInRole method to the MoveMoney and Account components to verify that the user running the Bank client is a manager. This additional code is the same for both components. You must modify both components because clicking Account in the Bank client doesn't use the MoveMoney component when the Sample Bank application runs.

To use IsCallerInRole in the MoveMoney and Account components

1	Open the \Mts\Samples\Account.VB\Step8\Account.vbp project.

Click here to see the modified MoveMoney component

Click here to see the modified Account component

2	Build the component as a DLL and save it as \Mts\Samples\Account.VB\Step8\VBAcct.dll.

IsCallerInRole is a method on an object's context. IsCallerInRole returns TRUE if the direct caller of that object is assigned to a given role. You will use IsCallerInRole in the MoveMoney and Account components to verify if the caller of an object — in this case the user running the Bank client — is a manager.

If (lngAmount > 500 Or lngAmount < -500) Then

    If Not GetObjectContext.IsCallerInRole("Managers") Then

        Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

        Description:="Need 'Managers' role for amounts over $500"

    End If

End If

Before you can use the new MoveMoney and Account components, you must create the role. The Manager role must exist before the call to IsCallerInRole; otherwise, you will get an error.

Note that the source code is bound to a role name scoped to a package. This creates a dependancy between the source and the package definition that must be considered when making modifications to a Package's security configuration, such as deleting a role.

To define a role for the Sample Bank package

1	Start the Microsoft Transaction Server Explorer.

If you are currently running Sample Bank, you must shut down the associated server process to change security properties.

How?

2	Create a role named Manager.

How?

3	Assign users to the role. If you have access to more than one Windows NT account, you may want to exclude some user accounts from the Manager role to see the role checking in effect.

How?

Run the Bank client. If you are logged on as a user in the Manager role, you will be able to perform transactions of any amount. However, if you are logged on as a user who isn't in the Manager role, you will get a warning message when attempting a transaction of more than $500. The transaction will then abort. If you don't have access to more than one account, try removing your user account from the role to see the role checking enforced.

How?

See Also

Programmatic Security, Enabling MTS Package Security, Application Design Notes: Using Roles, IsCallerInRole method


Application Design Notes: Using Roles

This section explains how roles are useful in building secured components. It also discusses how deployment configuration determines security boundaries.

Roles

A role is a symbolic name that defines a group of users for a package of components. Roles extend Windows NT security to allow a developer to build secured components in a distributed application. In this scenario, the Manager role is defined at development time, but not yet bound to specific users. For each deployment of the application, the administrator can then assign the users and groups to a role in order to customize the application for his or her business.

In this scenario, role checking is done by the MoveMoney and Account objects. When both MoveMoney and Account objects are used, the second check (on the Account object) is redundant. However, it yields the same result, because IsCallerInRole applies to the direct caller, and both the MoveMoney and Account objects run in the same server process.

If you place the MoveMoney and Account components into separate packages, the components run in separate server processes. In this scenario, calling IsCallerInRole on the Account object context would check if the MoveMoney object's associated server process is running in the Manager role. MoveMoney is now the direct caller because a process boundary has been crossed.

The Account object runs under a package identity that gives that process full access to the bank account database. Account objects have the authority to update any account for any amount. Roles provide a means of permitting and denying access to objects. Once this permission is granted, the client, in effect, has the same access rights as the server process.

When you configured the package, you chose a package identity of Interactive User. In a real-world scenario, packages are more likely to run as a specific user, such as SampleBank, which has access rights to the database.

Returning to the scenario where you split the MoveMoney and Account components into separate packages, running as the SampleBank user solves the role checking problem. Adding the SampleBank user to the Manager role would allow the second IsCallerInRole check (on the Account object) to always succeed.

Security Boundaries Are Process-Wide

Transaction Server security is enabled only within a server process. Because the MoveMoney component is configured to run within a server process, role checking is enabled.

If you configure the Sample Bank components to run in-process, role checking would be disabled. In this case, IsCallerInRole always returns TRUE, which means the direct caller would always pass the authorization check.

You could use the IsSecurityEnabled method to check if Transaction Server security can be used. IsSecurityEnabled returns FALSE when the object runs in-process. Using IsSecurityEnabled, you could rewrite the role-checking code to disable transactions when objects aren't running in a secured environment.

In-process components share the same level of trust as the base client. Because of this, it isn't recommended that you deploy your secured components to be loaded in-process with their clients.

See Also

Programmatic Security, Enabling MTS Package Security, IsCallerInRole method, IsSecurityEnabled method


MTS Reference

Visual Basic

Functions

Methods

Objects

Properties

Language Summary

Visual C++

Functions

Interfaces

Methods

Language Summary

Visual J++

Interfaces

Methods

Language Summary


Functions (Visual Basic)

GetObjectContext

SafeRef


Objects (Visual Basic)

You use the following object in base clients:

TransactionContext

You use the following objects in components:

ObjectContext

SecurityProperty

SharedProperty

SharedPropertyGroup

SharedPropertyGroupManager


Methods (Visual Basic)

Abort

Activate

CanBePooled

Commit

Count

CreateInstance

CreateInstance (Transaction Context)

CreatePropertyGroup

CreateProperty

CreatePropertyByPosition

Deactivate

DisableCommit

EnableCommit

GetDirectCallerName

GetDirectCreatorName

GetOriginalCallerName

GetOriginalCreatorName

IsCallerInRole

IsInTransaction

IsSecurityEnabled

Item

SetAbort

SetComplete


Properties (Visual Basic)

Group

Property

PropertyByPosition

Value


Language Summary (Visual Basic)

Abort method

Activate method

CanBePooled method

Commit method

Count method

CreateInstance method

CreateInstance method (Transaction Context)

CreateProperty method

CreatePropertyByPosition method

CreatePropertyGroup method

Deactivate method

DisableCommit method

EnableCommit method

GetDirectCallerName method

GetDirectCreatorName method

GetObjectContext function

GetOriginalCallerName method

GetOriginalCreatorName method

Group property

IsCallerInRole method

IsInTransaction method

IsSecurityEnabled method

Item method

ObjectContext object

Property property

PropertyByPosition property

SafeRef function

SecurityProperty object

SetAbort method

SetComplete method

SharedProperty object

SharedPropertyGroup object

SharedPropertyGroupManager object

TransactionContext object

Value property


Functions (Visual C++)

GetObjectContext

SafeRef


Interfaces (Visual C++)

You use the following object in base clients:

ITransactionContext

You use the following objects in components:

IGetContextProperties

IObjectContext

IObjectContextActivity

IObjectControl

ISecurityProperty

ISharedProperty

ISharedPropertyGroup

ISharedPropertyGroupManager


Methods (Visual C++)

Abort

Activate

CanBePooled

Commit

Count

CreateInstance

CreateInstance (Transaction Context)

CreatePropertyGroup

CreateProperty

CreatePropertyByPosition

Deactivate

DisableCommit

EnableCommit

EnumNames

get__NewEnum

get_Group

get_Property

get_PropertyByPosition

get_Value

GetActivityId

GetDirectCallerSID

GetDirectCreatorSID

GetOriginalCallerSID

GetOriginalCreatorSID

GetProperty

IsCallerInRole

IsInTransaction

IsSecurityEnabled

put_Value

ReleaseSID

SetAbort

SetComplete


Language Summary (Visual C++)

Abort method

Activate method

CanBePooled method

Commit method

Count method

CreateInstance method

CreateInstance method (Transaction Context)

CreateProperty method

CreatePropertyByPosition method

CreatePropertyGroup method

Deactivate method

DisableCommit method

EnableCommit method

EnumNames method

get__NewEnum method

get_Group method

get_Property method

get_PropertyByPosition method

get_Value method

GetActivityId method

GetDirectCallerSID method

GetDirectCreatorSID method

GetObjectContext function

GetOriginalCallerSID method

GetOriginalCreatorSID method

GetProperty method

IGetContextProperties interface

IObjectContext interface

IObjectContextActivity interface

IObjectControl interface

IsCallerInRole method

ISecurityProperty interface

ISharedProperty interface

ISharedPropertyGroup interface

ISharedPropertyGroupManager interface

IsInTransaction method

IsSecurityEnabled method

ITransactionContextEx interface

put_Value method

ReleaseSID method

SafeRef function

SetAbort method

SetComplete method


Interfaces (Visual J++)

You use the following object in base clients:

ITransactionContext

You use the following objects in components:

IGetContextProperties

IObjectContext

IObjectControl

ISharedProperty

ISharedPropertyGroup

ISharedPropertyGroupManager


Methods (Visual J++)

Abort

Activate

CanBePooled

Commit

Count

CreateInstance

CreateInstance (Transaction Context)

CreatePropertyGroup

CreateProperty

CreatePropertyByPosition

Deactivate

DisableCommit

EnableCommit

EnumNames

get_NewEnum

getGroup

getProperty

GetProperty

getPropertyByPosition

getValue

IsCallerInRole

IsInTransaction

IsSecurityEnabled

MTx.GetObjectContext

MTx.SafeRef

putValue

SetAbort

SetComplete


Language Summary (Visual J++)

Abort method

Activate method

CanBePooled method

Commit method

Count method

CreateInstance method

CreateInstance method (Transaction Context)

CreateProperty method

CreatePropertyByPosition method

CreatePropertyGroup method

Deactivate method

DisableCommit method

EnableCommit method

EnumNames method

get_NewEnum method

getGroup method

getProperty method

GetProperty method

getPropertyByPosition method

getValue method

IObjectContext interface

IObjectControl interface

IsCallerInRole method

ISharedProperty interface

ISharedPropertyGroup interface

ISharedPropertyGroupManager interface

IsInTransaction method

IsSecurityEnabled method

ITransactionContextEx interface

MTx.GetObjectContext method

MTx.SafeRef method

putValue method

SetAbort method

SetComplete method


IGetContextProperties Interface

The IGetContextProperties interface provides access to context object properties.

Remarks

The header file for the IGetContextProperties interface is mtx.h.

The IGetContextProperties interface exposes the following methods.

Method	Description
Count	Returns the number of properties associated with the context object.
EnumNames	Returns a reference to an enumerator that you can use to iterate through all the context object properties.
GetProperty	Returns a context object property.
See Also

Context Objects


IGetContextProperties::Count Method

Returns the number of context object properties.

Provided By

IGetContextProperties

HRESULT IGetContextProperties::Count (
long * plCount);

Parameters

plCount
[out] The number of properties.

Return Values

S_OK
A valid count is returned in the plCount parameter.

E_INVALIDARG
The valid count could not be returned.

Example


IGetContextProperties::EnumNames Method

Returns a reference to an enumerator that you can use to iterate through all the context object properties.

Provided By

IGetContextProperties

HRESULT IGetContextProperties::EnumNames (

IEnumNames ** ppenum);

Parameters

ppenum
[out] A reference to the IEnumNames interface on a new enumerator object that you can use to iterate through all the context object properties.

Return Values

S_OK
A reference to the requested enumerator is returned in the ppenum parameter.

E_INVALIDARG
The requested enumerator could not be returned.

Remarks

You use the EnumNames method to obtain a reference to an enumerator object. The returned IEnumNames interface exposes several methods you can use to iterate through a list of BSTRs representing context object properties. Once you have a name, you can use the GetProperty method to obtain a reference to the context object property it represents. See the COM documentation for information on enumerators.

As with any COM object, you must release an enumerator object when you're finished using it.

Example


IGetContextProperties::GetProperty Method

Returns a context object property.

Provided By

IGetContextProperties

HRESULT IGetContextProperties::GetProperty (
BSTR	name
VARIANT *	pProperty);

Parameters

name
[in] The name of the context object property to be retrieved.

pProperty
[out] The returned pointer to the property.

Return Values

S_OK
The property was returned successfully.

S_FALSE
The property was not found.

E_INVALIDARG
The name parameter was invalid.

Remarks

You can use GetProperty to retrieve the following Microsoft Internet Information Server (IIS) intrinsic objects:

•	Request

•	Response

•	Server

•	Application

•	Session

For more information, see the IIS documentation.

To retrieve an IIS object, call QueryInterface using the VT_DISPATCH member of the returned VARIANT for the interface to the IIS object (for example IReponse for the Response object).

Note   Context properties are not available in MTS 1.0 server processes.

Example


Count, EnumNames, GetProperty Methods Example

#include "stdafx.h"

#include <initguid.h>

#include "asptlb.h"

#include "mtx.h"

HRESULT hr = NOERROR;

// Get the context object

CComPtr<IObjectContext> pObjectContext;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Get the Response object

CComVariant v;

CComBSTR bstr(L"Response");

CComQIPtr<IGetContextProperties, 	&IID_IGetContextProperties> pProps(pObjectContext);

hr = pProps->GetProperty(bstr, &v);

CComPtr<IDispatch> pDisp;

pDisp = V_DISPATCH(&v);

CComQIPtr<IResponse, &IID_IResponse> pResponse(pDisp);

// Print number of properties

long lCount;

hr = pProps->Count(&lCount);

bstr = L"<p>Number of properties: ";

CComBSTR bstrCount;

VarBstrFromI4(lCount, 0, 0, &bstrCount);

bstr.Append(bstrCount);

bstr.Append(L"</p>");

v = bstr;

hr = pResponse->Write(v);

// Iterate over properties collection and print the

// names of the properties

CComPtr<IEnumNames> pEnum;

CComBSTR bstrTemp;

pProps->EnumNames(&pEnum);

for ( int i = 0; i < lCount; ++i )

{

pEnum->Next(1, &bstr, NULL);

bstrTemp = L"<p>";

bstrTemp.Append(bstr);

bstrTemp.Append(L"</p>");

v = bstrTemp;

hr = pResponse->Write(v);

}


IGetContextProperties Interface

The IGetContextProperties interface provides access to context object properties.

Remarks

The IGetContextProperties interface is declared in the package com.ms.mtx.

The IGetContextProperties interface exposes the following methods.

Method	Description
Count	Returns the number of properties associated with the context object.
EnumNames	Returns a reference to an enumerator that you can use to iterate through all the context object properties.
GetProperty	Returns a context object property.
See Also

Context Objects


IGetContextProperties.Count Method

Returns the number of context object properties.

Provided By

IGetContextProperties

int Count( );

Return Value

The number of properties.

Example


IGetContextProperties.EnumNames Method

Returns a reference to an enumerator that you can use to iterate through all the context object properties.

Provided By

IGetContextProperties

IEnumNames EnumNames ( );

Return Value

A reference to the IEnumNames interface on a new enumerator object that you can use to iterate through the list of all the shared property groups in the process.

Remarks

You use the EnumNames method to obtain a reference to an enumerator object. The returned IEnumNames interface exposes several methods you can use to iterate through a list of string expressions representing context object properties. Once you have a name, you can use the GetProperty method to obtain a reference to the context object property it represents. See the COM documentation for information on enumerators.

Example


IGetContextProperties.GetProperty Method

Returns a context object property.

Provided By

IGetContextProperties

Variant GetProperty(
String name);

Parameters

name
[in] The name of the context object property to be retrieved.

Return Value

The requested context object property.

Remarks

You can use GetProperty to retrieve the following Microsoft Internet Information Server (IIS) intrinsic objects:

•	Request

•	Response

•	Server

•	Application

•	Session

For more information, see the IIS documentation.

To retrieve an IIS object, use the getDispatch method of returned Variant and cast this value to the interface to the IIS object (for example IReponse for the Response object).

Note   Context properties are not available in MTS 1.0 server processes.

Example


Count, EnumNames, GetProperty Methods Example

import com.ms.com.*;

import com.ms.mtx.*;

import asp.*;

// Get the context object

IGetContextProperties icp;

IResponse iresp;

Variant av = new Variant();

icp = (IGetContextProperties)MTx.GetObjectContext();

// Get the Response object

av = icp.GetProperty("Response");

iresp = (IResponse) av.getDispatch();

av.VariantClear();

// Print number of properties

String str;

int pc;

pc = icp.Count();

str = "<p>Number of properties: " + pc + "</p>";

av.putString(str);

iresp.Write (av);

av.VariantClear();

// Iterate over properties collection and print the

// names of the properties

IEnumNames iEnum = null;

int howmany = 1;

String[] names = new String[1];

int fetched;

iEnum = icp.EnumNames();

for ( int i = 0; i < pc; ++i )

{

fetched = iEnum.Next( howmany, names);

str = "<p>" + names[0] + "</p>";

av.putString(str);

iresp.Write (av);

av.VariantClear();

}


ObjectControl Object

You implement the ObjectControl interface when you want to define context-specific initialization and cleanup procedures for your MTS objects and specify whether or not the objects can be recycled. Implementing the ObjectControl interface is optional.

Remarks

To use the ObjectControl object, you must set a reference to the Microsoft Transaction Server Type Library (MTxAS.dll).

If you implement the ObjectControl interface in your component, the MTS run-time environment automatically calls the ObjectControl methods on your objects at the appropriate times.

When an object supports the ObjectControl interface, MTS calls its Activate method once for each time the object is activated. The Activate method is called before any of the object's other methods are called. You can use this method to perform any context-specific initialization an object may require.

MTS calls the object's Deactivate method each time the object is deactivated. This can be the result of the object returning from a method in which it calls SetComplete or SetAbort, or due to the root of the object's transaction, causing the transaction to complete. You use the Deactivate method to clean up state that you initialized in the Activate method.

After calling the Deactivate method, the MTS run-time environment calls the CanBePooled method. If this method returns True, the deactivated object is placed in an object pool for reuse. If the CanBePooled method returns False, the object is released in the usual way.

Note   On systems that don't support object pooling, the value returned by this method is ignored.

The ObjectControl interface is not accessible to an object's clients or to the object itself. Only the MTS run-time environment can invoke the ObjectControl methods.

The ObjectControl interface provides the following methods.

Method	Description
Activate	Allows an object to perform context-specific initialization whenever it's activated. This method is called by the MTS run-time environment before any other methods are called on the object.
CanBePooled	Allows an object to notify the MTS run-time environment of whether it can be pooled for reuse. Return True if you want instances of this component to be pooled, or False if not.
Deactivate	Allows an object to perform whatever cleanup is necessary before it's recycled or destroyed. This method is called by the MTS run-time environment whenever an object is deactivated.
See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


Activate Method

Implementing this method allows an MTS object to perform context-specific initialization whenever it's activated. This method is called by the MTS run-time environment before any other methods are called on the object.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontrol.Activate

The objectcontrol placeholder represents is an object variable that evaluates to an ObjectControl object.

Remarks

To use the ObjectControl object, you must set a reference to the Microsoft Transaction Server Type Library (MTxAS.dll).

Whenever a client calls an MTS object that isn't already activated, the MTS run-time environment automatically activates the object. This is called just-in-time activation. For components that support the ObjectControl interface, MTS invokes the object's Activate  method before passing the client's method call on to the object. This allows objects to do context-specific initialization.

If you need to perform any initialization that involves the ObjectContext, you should implement the Activate method and place all your context-specific initialization procedures there.

For example, you can use the Activate method to obtain a reference to an object's context and store it in a member variable. Then the context  is available to any method that requires it, and you don't have to acquire a new one and then release it every time you use it. Once you have a reference to the object's context, you can use the IObjectContext methods to check whether security is enabled, whether the object is executing in a transaction, or whether the caller is in a particular role.

If you're enabling object recycling (returning True from the CanBePooled method), the Activate method must be able to handle both newly created and recycled objects. When the Activate method returns, there should be no distinguishable difference between a new object and a recycled one.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


Activate Method Example

Implements ObjectControl

Dim context As ObjectContext

Option Explicit

Private Sub ObjectControl_Activate()

' Get a reference to the object's context here,

' so it can be used by any method that may be

' called during this activation of the object.

Set context = GetObjectContext()

End Sub


CanBePooled Method

Implementing this method allows an MTS object to notify the MTS run-time environment of whether it can be pooled for reuse. Return True if you want the object to be pooled for reuse, or False if not.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontrol.CanBePooled (True | False)

The objectcontrol placeholder represents is an object variable that evaluates to an ObjectControl object.

Return Values

True
Notifies the MTS run-time environment that it can pool this object on deactivation for later reuse.

False
Notifies the MTS run-time environment that it should not pool this object on deactivation, but should release its last reference to the object so that the object will be destroyed.

Remarks

To use the ObjectControl object, you must set a reference to the Microsoft Transaction Server Type Library (MTxAS.dll).

When an object returns True from the CanBePooledmethod, it indicates to the MTS run-time environment that it can be added to an object pool after deactivation rather than being destroyed. Whenever an instance is required, one is drawn from the pool rather than created.

The way recycling works is that an object cleans itself up in its Deactivate method and is returned to an object pool. Later, when an instance of the same component is needed, the cleaned up object can be reused. For this to work, an object must be accessible on different threads each time it's activated. Recycling isn't possible under the apartment threading model because, in that model, although an object can be instantiated on any thread, it can only be used by the thread on which it was instantiated. If you want instances of a component to be recyclable, you should register the component with the ThreadingModel Registry value set to Both. This indicates to MTS that the component's objects can be called from different threads.

In MTS, these objects will run under the apartment threading model and won't be recycled even if they return True from the CanBePooled method. However, if you configure a component to support both threading models, the component will run under the current version of MTS and will also be able to take advantage of recycling as soon as it becomes available, without any changes to the code.

Deciding whether to enable recycling is a matter of weighing the costs and benefits. Recycling requires writing additional code, and there's a risk that some state may be inadvertently retained from one activation to the next. When you allow objects to be pooled, you have to be very careful in your Activate  and Deactivate methods to ensure that a recycled object is always restored to a state that's equivalent to the state of a newly created object. Another consideration to take into account is the amount of resources required to maintain an object pool. Objects that hold a lot of resources can be expensive to pool. However, in certain situations, recycling can be extremely efficient, resulting in improved performance and increased scalability. The trade-off is between the cost of holding onto resources while objects are pooled (and inactive) versus the cost of creating and destroying the resources.

It's usually best to enable recycling for objects that cost more to create than they cost to reinitialize. For example, if a component contains a complex structure, and that structure can be reused, it could save a lot of time if the structure didn't have to be recreated every time an instance of the component was activated. This is a case in which you might want to enable recycling, which you would do by returning True from the CanBePooled method.

The Activate method is called whether a new instance is created or a recycled instance is drawn from the pool. Similarly, the Deactivate method is called every time the object is deactivated, whether it's being destroyed or returned to the pool for recycling.

So, in this example, you'd use the object's Activate method to initialize, or reinitialize, the structure that's being reused, and you'd use the Deactivate method to restore the object to a state that the Activate method can handle. (The Activate method must be able to handle both new objects and reused objects drawn from the pool.) This combined use of the Activate, Deactivate, and CanBePooled methods eliminates the need to recreate reusable resources every time an instance is activated.

For some objects, recycling isn't efficient. For example, if an object acquires a lot of state during its lifetime that isn't reusable, and has little to do during its construction, it's usually cheaper to create a new instance whenever one is needed. In that case, you would return False from the CanBePooled method.

Note   Returning True from the CanBePooled method doesn't guarantee that objects will be recycled; it only gives the MTS run-time environment permission to recycle them. On systems that don't support object pooling, a return value of True is ignored. Returning False from the CanBePooled method guarantees that instances of a component aren't recycled.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


CanBePooled Method Example

Implements ObjectControl

Dim context As ObjectContext

Option Explicit

Private Function ObjectControl_CanBePooled() As Boolean

' This object should not be recycled,

' so return false.

ObjectControl_CanBePooled = False

End Function


Deactivate Method

Implementing this method allows an MTS object to perform any cleanup required before it's recycled or destroyed. This method is called by the MTS run-time environment whenever an object is deactivated.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontrol.Deactivate

The objectcontrol placeholder represents is an object variable that evaluates to an ObjectControl object.

Remarks

To use the ObjectControl object, you must set a reference to the Microsoft Transaction Server Type Library (MTxAS.dll).

The MTS run-time environment calls the Deactivate method whenever an object that supports the ObjectControl interface is deactivated. An object is deactivated when it returns from a method in which it called SetComplete or SetAbort, when the transaction in which it executed is committed or aborted, or when the last client to hold a reference on it releases its reference.

If the component supports recycling (returns True from the CanBePooled method), you should use the Deactivate method to reset the object's state to the state in which the Activate method expects to find it. You can also use the Deactivate method to release the object's ObjectContext or to do other context-specific cleanup. Even if an object supports recycling, it can be beneficial to release certain reusable resources in its Deactivate method. For example, ODBC provides its own connection pooling. It's more efficient to pool a database connection in a general connection pool where it can be used by other objects than it is to keep it tied to a specific object in an object pool.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


Deactivate Method Example

Implements ObjectControl

Dim objcontext As ObjectContext

Option Explicit

Private Sub ObjectControl_Deactivate()

' Perform any necessary cleanup here.

Set objcontext = Nothing

End Sub


IObjectControl Interface

You implement the IObjectControl interface when you want to define context-specific initialization and cleanup procedures for your MTS objects and specify whether or not the objects can be recycled. Implementing the IObjectControl interface is optional.

Remarks

The header file for the IObjectControl interface is mtx.h.

If you implement the IObjectControl interface in your component, the MTS run-time environment automatically calls the IObjectControl methods on your objects at the appropriate times.

When an object supports the IObjectControl interface, MTS calls its Activate method once for each time the object is activated. The Activate method is called before any of the object's other methods are called. You can use this method to perform any context-specific initialization an object may require.

Note   An object's context isn't available during object construction (from the object's class factory), so context-specific initialization can't be performed in an object's constructor.

MTS calls the object's Deactivate method each time the object is deactivated. This can be the result of the object returning from a method in which it calls SetComplete or SetAbort, or due to the root of the object's transaction, causing the transaction to complete. You use the Deactivate method to clean up state that you initialized in the Activate method.

After calling the Deactivate method, the MTS run-time environment calls the CanBePooled method. If this method returns TRUE, the deactivated object is placed in an object pool for reuse. If the CanBePooled method returns FALSE, the object is released in the usual way and its destructor is invoked.

Note   On systems that don't support object pooling, the value returned by this method is ignored.

The IObjectControl interface is not accessible to an object's clients or to the object itself. Only the MTS run-time environment can invoke the IObjectControl methods. If a client queries for the IObjectControl interface, QueryInterface will return E_NOINTERFACE.

The IObjectControl interface exposes the following methods.

Method	Description
Activate	Allows an object to perform context-specific initialization whenever it's activated. This method is called by the MTS run-time environment before any other methods are called on the object.
CanBePooled	Allows an object to notify the MTS run-time environment of whether it can be pooled for reuse. Return TRUE if you want instances of this component to be pooled, or FALSE if not.
Deactivate	Allows an object to perform whatever cleanup is necessary before it's recycled or destroyed. This method is called by the MTS run-time environment whenever an object is deactivated.
See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl::Activate Method

Implementing this method allows an MTS object to perform context-specific initialization whenever it's activated. This method is called by the MTS run-time environment before any other methods are called on the object.

Provided By

IObjectContext

HRESULT IObjectControl::Activate ( );

Return Values

S_OK
The Activate method succeeded.

Failure HRESULT
Any error code indicating why an object was unable to activate itself.

Remarks

Whenever a client calls an MTS object that isn't already activated, the MTS run-time environment automatically activates the object. This is called just-in-time activation. For components that support the IObjectControl interface, MTS invokes the object's Activate method before passing the client's method call on to the object. This allows objects to do context-specific initialization.

Because an object's context isn't available during object construction, you can't perform any initialization that involves the ObjectContextinside the constructor. Instead, you should implement the Activate method and place all your context-specific initialization procedures there.

For example, you can use the Activate method to obtain a reference to an object's context and store it in a member variable. Then the context reference is available to any method that requires it, and you don't have to acquire a new one and then release it every time you use it. Once you have a reference to the object's context, you can use the IObjectContext methods to check whether security is enabled, whether the object is executing in a transaction, or whether the caller is in a particular role. You can also use the Activate method to obtain a reference to the object's SecurityProperty and check the security ID of the object's creator before any methods are called.

If you're enabling object recycling (returning TRUE from the CanBePooled method), the Activate method must be able to handle both newly created and recycled objects. When the Activate method returns, there should be no distinguishable difference between a new object and a recycled one.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl::Activate Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* m_pObjectContext;

HRESULT MyObject::Activate()

{

// Get a reference to the object's context here,

// so it can be used by any method that may be

// called during this activation of the object.

HRESULT hr = GetObjectContext(&m_pObjectContext);

if (SUCCEEDED(hr))

return S_OK;

return hr;

}


IObjectControl::CanBePooled Method

Implementing this method allows an MTS object to notify the MTS run-time environment of whether it can be pooled for reuse. Return TRUE if you want the object to be pooled for reuse, or FALSE if not.

Provided By

IObjectContext

BOOL IObjectControl::CanBePooled ( );

Return Values

TRUE
Notifies the MTS run-time environment that it can pool this object on deactivation for later reuse.

FALSE
Notifies the MTS run-time environment that it should not pool this object on deactivation, but should release its last reference to the object so that the object will be destroyed.

Remarks

When an object returns TRUE from the CanBePooledmethod, it indicates to the MTS run-time environment that it can be added to an object pool after deactivation rather than being destroyed. Whenever an instance is required, one is drawn from the pool rather than created by the class factory.

The way recycling works is that an object cleans itself up in its Deactivate method and is returned to an object pool. Later, when an instance of the same component is needed, the cleaned up object can be reused. For this to work, an object must be accessible on different threads each time it's activated. Recycling isn't possible under the apartment threading model because, in that model, although an object can be instantiated on any thread, it can only be used by the thread on which it was instantiated. If you want instances of a component to be recyclable, you should register the component with the ThreadingModel Registry value set to Both. This indicates to MTS that the component's objects can be called from different threads.

In MTS, these objects will run under the apartment threading model and won't be recycled even if they return TRUE from the CanBePooled method. However, if you configure a component to support both threading models, the component will run under the current version of MTS and will also be able to take advantage of recycling as soon as it becomes available, without any changes to the code.

Deciding whether to enable recycling is a matter of weighing the costs and benefits. Recycling requires writing additional code, and there's a risk that some state may be inadvertently retained from one activation to the next. When you allow objects to be pooled, you have to be very careful in your Activate and Deactivate methods to ensure that a recycled object is always restored to a state that's equivalent to the state of a newly created object. Another consideration to take into account is the amount of resources required to maintain an object pool. Objects that hold a lot of resources can be expensive to pool. However, in certain situations, recycling can be extremely efficient, resulting in improved performance and increased scalability. The trade-off is between the cost of holding onto resources while objects are pooled (and inactive) versus the cost of creating and destroying the resources.

It's usually best to enable recycling for objects that cost more to create than they cost to reinitialize. For example, if a component contains a complex structure, and that structure can be reused, it could save a lot of time if the structure didn't have to be recreated every time an instance of the component was activated. This is a case in which you might want to enable recycling, which you would do by returning TRUE from the CanBePooled method.

You could still create the structure in the object's constructor and release it in the destructor. The constructor is only called once, when a new object is created by the class factory. When recycling is enabled, that only happens when the object pool is empty. The Activate method, on the other hand, is called whether a new instance is created by the class factory or a recycled instance is drawn from the pool. Similarly, the object's destructor is only called when no further instances are needed, for example, when the server is shutting down. The Deactivate method is called every time the object is deactivated, whether it's being destroyed or returned to the pool for recycling.

So, in this example, you'd use the object's Activate method to initialize, or reinitialize, the structure that's being reused, and you'd use the Deactivate method to restore the object to a state that the Activate method can handle. (The Activate method must be able to handle both new objects created by the class factory and reused objects drawn from the pool.) This combined use of the Activate, Deactivate, and CanBePooled methods eliminates the need to recreate reusable resources every time an instance is activated.

For some objects, recycling isn't efficient. For example, if an object acquires a lot of state during its lifetime that isn't reusable, and has little to do during its construction, it's usually cheaper to create a new instance whenever one is needed. In that case, you would return FALSE from the CanBePooled method.

Note   Returning TRUE from the CanBePooled method doesn't guarantee that objects will be recycled; it only gives the MTS run-time environment permission to recycle them. On systems that don't support object pooling, a return value of TRUE is ignored. Returning FALSE from the CanBePooled method guarantees that instances of a component aren't recycled.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl::CanBePooled Method Example

#include <mtx.h>

BOOL MyObject::CanBePooled()

{

// This object should not be recycled,

// so return false.

return FALSE;

}


IObjectControl::Deactivate Method

Implementing this method allows an MTS object to perform any cleanup required before it's recycled or destroyed. This method is called by the MTS run-time environment whenever an object is deactivated.

Provided By

IObjectContext

void IObjectControl::Deactivate ( );.

Remarks

The MTS run-time environment calls the Deactivate method whenever an object that supports the IObjectControl interface is deactivated. An object is deactivated when it returns from a method in which it called SetComplete or SetAbort, when the transaction in which it executed is committed or aborted, or when the last client to hold a reference on it releases its reference.

If the component supports recycling (returns TRUE from the CanBePooled method), you should use the Deactivate method to reset the object's state to the state in which the Activatemethod expects to find it. You can also use the Deactivate method to release the object's ObjectContext reference or to do other context-specific cleanup. You can't do this in the Release method or the destructor, because the IObjectContext interface isn't accessible from the destructor or any of the IUnknown methods. Even if an object supports recycling, it can be beneficial to release certain reusable resources in its Deactivate method. For example, ODBC provides its own connection pooling. It's more efficient to pool a database connection in a general connection pool where it can be used by other objects than it is to keep it tied to a specific object in an object pool.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl::Deactivate Method Example

#include <mtx.h>

void MyObject::Deactivate(void)

{

// This object is no longer associated with this

// context, so release the reference it acquired in

// its Activate method.

m_pObjectContext->Release();

}


IObjectControl Interface

You implement the IObjectControl interface when you want to define context-specific initialization and cleanup procedures for your MTS objects and specify whether or not the objects can be recycled. Implementing the IObjectControl interface is optional.

Remarks

The IObjectControl interface is declared in the package com.ms.mtx.

If you implement the IObjectControl interface in your component, the MTS run-time environment automatically calls the IObjectControl methods on your objects at the appropriate times.

When an object supports the IObjectControl interface, MTS calls its Activate method once for each time the object is activated. The Activate method is called before any of the object's other methods are called. You can use this method to perform any context-specific initialization an object may require.

Note   An object's context isn't available during object construction (from the object's class factory), so context-specific initialization can't be performed in an object's constructor.

MTS calls the object's Deactivate method each time the object is deactivated. This can be the result of the object returning from a method in which it calls SetComplete or SetAbort, or due to the root of the object's transaction, causing the transaction to complete. You use the Deactivate method to clean up state that you initialized in the Activate method.

After calling the Deactivate method, the MTS run-time environment calls the CanBePooled method. If this method returns true, the deactivated object is placed in an object pool for reuse. If the CanBePooled method returns false, the object is released in the usual way.

Note   On systems that don't support object pooling, the value returned by this method is ignored.

The IObjectControl interface is not accessible to an object's clients or to the object itself. Only the MTS run-time environment can invoke the IObjectControl methods.

The IObjectControl interface exposes the following methods.

Method	Description
Activate	Allows an object to perform context-specific initialization whenever it's activated. This method is called by the MTS run-time environment before any other methods are called on the object.
CanBePooled	Allows an object to notify the MTS run-time environment of whether it can be pooled for reuse. Return true if you want instances of this component to be pooled, or false if not.
Deactivate	Allows an object to perform whatever cleanup is necessary before it's recycled or destroyed. This method is called by the MTS run-time environment whenever an object is deactivated.
See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl.Activate Method

Implementing this method allows an MTS object to perform context-specific initialization whenever it's activated. This method is called by the MTS run-time environment before any other methods are called on the object.

Provided By

IObjectContext

void Activate ( );

Remarks

Whenever a client calls an MTS object that isn't already activated, the MTS run-time environment automatically activates the object. This is called just-in-time activation. For components that support the IObjectControl interface, MTS invokes the object's Activate method before passing the client's method call on to the object. This allows objects to do context-specific initialization.

Because an object's context isn't available during object construction, you can't perform any initialization that involves the ObjectContextinside the constructor. Instead, you should implement the Activate method and place all your context-specific initialization procedures there.

For example, you can use the Activate method to obtain a reference to an object's context and store it in a member variable. Then the context reference is available to any method that requires it, and you don't have to acquire a new one and then release it every time you use it. Once you have a reference to the object's context, you can use the IObjectContext methods to check whether security is enabled, whether the object is executing in a transaction, or whether the caller is in a particular role.

If you're enabling object recycling (returning true from the CanBePooled method), the Activate method must be able to handle both newly created and recycled objects. When the Activate method returns, there should be no distinguishable difference between a new object and a recycled one.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl.Activate Method Example

import com.ms.mtx.*;

void Activate()

{

// Get a reference to the object's context here,

// so it can be used by any method that may be

// called during this activation of the object.

m_ObjectContext = MTx.GetObjectContext()

}


IObjectControl.CanBePooled Method

Implementing this method allows an MTS object to notify the MTS run-time environment of whether it can be pooled for reuse. Return true if you want the object to be pooled for reuse, or false if not.

Provided By

IObjectContext

boolean CanBePooled ( );

Return Values

true
Notifies the MTS run-time environment that it can pool this object on deactivation for later reuse.

false
Notifies the MTS run-time environment that it should not pool this object on deactivation, but should release its last reference to the object so that the object will be destroyed.

Remarks

When an object returns true from the CanBePooledmethod, it indicates to the MTS run-time environment that it can be added to an object pool after deactivation rather than being destroyed. Whenever an instance is required, one is drawn from the pool rather than created by the class factory.

The way recycling works is that an object cleans itself up in its Deactivate method and is returned to an object pool. Later, when an instance of the same component is needed, the cleaned up object can be reused. For this to work, an object must be accessible on different threads each time it's activated. Recycling isn't possible under the apartment threading model because, in that model, although an object can be instantiated on any thread, it can only be used by the thread on which it was instantiated. If you want instances of a component to be recyclable, you should register the component with the ThreadingModel Registry value set to Both. This indicates to MTS that the component's objects can be called from different threads.

In MTS, these objects will run under the apartment threading model and won't be recycled even if they return true from the CanBePooled method. However, if you configure a component to support both threading models, the component will run under the current version of MTS and will also be able to take advantage of recycling as soon as it becomes available, without any changes to the code.

Deciding whether to enable recycling is a matter of weighing the costs and benefits. Recycling requires writing additional code, and there's a risk that some state may be inadvertently retained from one activation to the next. When you allow objects to be pooled, you have to be very careful in your Activate and Deactivate methods to ensure that a recycled object is always restored to a state that's equivalent to the state of a newly created object. Another consideration to take into account is the amount of resources required to maintain an object pool. Objects that hold a lot of resources can be expensive to pool. However, in certain situations, recycling can be extremely efficient, resulting in improved performance and increased scalability. The trade-off is between the cost of holding onto resources while objects are pooled (and inactive) versus the cost of creating and destroying the resources.

It's usually best to enable recycling for objects that cost more to create than they cost to reinitialize. For example, if a component contains a complex structure, and that structure can be reused, it could save a lot of time if the structure didn't have to be recreated every time an instance of the component was activated. This is a case in which you might want to enable recycling, which you would do by returning true from the CanBePooled method.

You could still create the structure in the object's constructor because the constructor is only called once, when a new object is created by the class factory. When recycling is enabled, that only happens when the object pool is empty. The Activate method, on the other hand, is called whether a new instance is created by the class factory or a recycled instance is drawn from the pool. Similarly, the Deactivate method is called every time the object is deactivated, whether it's being destroyed or returned to the pool for recycling.

So, in this example, you'd use the object's Activate method to initialize, or reinitialize, the structure that's being reused, and you'd use the Deactivate method to restore the object to a state that the Activate method can handle. (The Activate method must be able to handle both new objects created by the class factory and reused objects drawn from the pool.) This combined use of the Activate, Deactivate, and CanBePooled methods eliminates the need to recreate reusable resources every time an instance is activated.

For some objects, recycling isn't efficient. For example, if an object acquires a lot of state during its lifetime that isn't reusable, and has little to do during its construction, it's usually cheaper to create a new instance whenever one is needed. In that case, you would return false from the CanBePooled method.

Note   Returning true from the CanBePooled method doesn't guarantee that objects will be recycled; it only gives the MTS run-time environment permission to recycle them. On systems that don't support object pooling, a return value of true is ignored. Returning false from the CanBePooled method guarantees that instances of a component aren't recycled.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl.CanBePooled Method Example

import com.ms.mtx.*;

boolean CanBePooled()

{

// This object should not be recycled,

// so return false.

return false;

}


IObjectControl.Deactivate Method

Implementing this method allows an MTS object to perform any cleanup required before it's recycled or destroyed. This method is called by the MTS run-time environment whenever an object is deactivated.

Provided By

IObjectContext

void Deactivate ( );.

Remarks

The MTS run-time environment calls the Deactivate method whenever an object that supports the IObjectControl interface is deactivated. An object is deactivated when it returns from a method in which it called SetComplete or SetAbort, when the transaction in which it executed is committed or aborted, or when the last client to hold a reference on it releases its reference.

If the component supports recycling (returns true from the CanBePooled method), you should use the Deactivate method to reset the object's state to the state in which the Activatemethod expects to find it. You can also use the Deactivate method to release the object's ObjectContext reference or to do other context-specific cleanup. Even if an object supports recycling, it can be beneficial to release certain reusable resources in its Deactivate method. For example, ODBC provides its own connection pooling. It's more efficient to pool a database connection in a general connection pool where it can be used by other objects than it is to keep it tied to a specific object in an object pool.

Example

See Also

Deactivating Objects, Object Pooling and Recycling


IObjectControl.Deactivate Method Example

import com.ms.mtx.*;

void Deactivate( )

{

// Perform any necessary cleanup here.

}


SafeRef Function

Used by an object to obtain a reference to itself that's safe to pass outside its context.

Syntax

Set safeobject = SafeRef(Me)

Part

safeobject
An object variable representing the current object that's safe to pass to another object or client.

Remarks

When an MTS object wants to pass a self-reference to a client or another object (for example, for use as a callback), it should always call SafeRef first and then pass the reference returned by this call.

To use the SafeRef function, you must set a reference to Microsoft Transaction Server Type Library (mtxas.dll).

Example

See Also

Passing Object References


SafeRef Function Example

Dim anotherObject As New ObjectThatCallsBack

Dim safeMe As My.Class

' Get a safe reference.

Set safeMe = SafeRef(Me)

' Invoke a method on another object, passing the

' safe reference so it can call back.

If Not safeMe Is Nothing Then

Call anotherObject.CallMeBack(safeMe)

Set safeMe = Nothing


GetObjectContext Function

Obtains a reference to the ObjectContext that's associated with the current MTS object.

To use the GetObjectContext function, you must set a reference to Microsoft Transaction Server Type Library (mtxas.dll).

Syntax

Set objectcontext = GetObjectContext ( )

Parameters

objectcontext
An object variable that evaluates to the ObjectContext belonging to the current object.

Remarks

An object should never attempt to pass its ObjectContext reference to another object. If you pass an ObjectContext reference to another object, it will no longer be a valid reference.

When an object obtains a reference to its ObjectContext, it must release the ObjectContext object when it's finished with it.

Example

See Also

Building Scalable Components, Context Objects, CreateInstance Method


GetObjectContext Function, CreateInstance Method Example

Dim ctxObject As ObjectContext

Dim objAccount As Bank.Account

' Get the object's ObjectContext.

Set ctxObject = GetObjectContext()

' Use it to instantiate another object.

Set objAccount = _

ctxObject.CreateInstance("Bank.Account")


ObjectContext Object

The ObjectContext object provides access to the current object's context.

Remarks

To use the ObjectContext object, you must set a reference to Microsoft Transaction Server Type Library (mtxas.dll).

You obtain a reference to the ObjectContext object by calling the GetObjectContext function. As with any COM object, you must release an ObjectContext object when you're finished using it, unless it's a local variable.

You can use an object's ObjectContext to:

•	Declare that the object's work is complete.

•	Prevent a transaction from being committed, either temporarily or permanently.

•	Instantiate other MTS objects and include their work within the scope of the current object's transaction.

•	Find out if a caller is in a particular role.

•	Find out if security is enabled.

•	Find out if the object is executing within a transaction.

•	Retrieve Microsoft Internet Information Server (IIS) built-in objects.

The ObjectContext object provides the following methods.

Method	Description
Count	Returns the number of context object properties.
CreateInstance	Instantiates another MTS object.
DisableCommit	Declares that the object hasn't finished its work and that its transactional updates are in an inconsistent state. The object retains its state across method calls, and any attempts to commit the transaction before the object calls EnableCommit or SetComplete will result in the transaction being aborted.
EnableCommit	Declares that the object's work isn't necessarily finished, but its transactional updates are in a consistent state. This method allows the transaction to be committed, but the object retains its state across method calls until it calls SetComplete or SetAbort, or until the transaction is completed.
IsCallerInRole	Indicates whether the object's direct caller is in a specified role (either directly or as part of a group).
IsInTransaction	Indicates whether the object is executing within a transaction.
IsSecurityEnabled	Indicates whether security is enabled. MTS security is enabled unless the object is running in the client's process.
Item	Returns a context object property.
Security	Returns a reference to an object's SecurityProperty object.
SetAbort	Declares that the object has completed its work and can be deactivated on returning from the currently executing method, but that its transactional updates are in an inconsistent state or that an unrecoverable error occurred. This means that the transaction in which the object was executing must be aborted. If any object executing within a transaction returns to its client after calling SetAbort, the entire transaction is doomed to abort.
SetComplete	Declares that the object has completed its work and can be deactivated on returning from the currently executing method. For objects that are executing within the scope of a transaction, it also indicates that the object's transactional updates can be committed. When an object that is the root of a transaction calls SetComplete, MTS attempts to commit the transaction on return from the current method.
Note   When an object calls DisableCommit, EnableCommit, SetComplete, or SetAbort from within a method, two flags (Done and Consistent) are set in its ObjectContext. (See the following table for an explanation.) These flags aren't evaluated by the MTS run-time environment until the object's currently executing method returns to its caller. This means that an object can call these methods any number of times from within one of its own methods, but the last call before the object returns to its client is the one that will be in effect.

Method	Done	Consistent
SetAbort	TRUE	FALSE
SetComplete	TRUE	TRUE
DisableCommit	FALSE	FALSE
EnableCommit	FALSE	TRUE
The Done flag, which allows an object to be deactivated and its transaction to commit or abort, is only evaluated after the object returns from the call that first entered its context. For example, suppose client A calls into object B. Object B calls SetComplete and then calls into object C (passing it a safe reference for a callback). Object C calls back to object B, and then object B returns to client A. Object B won't be deactivated when it returns to object C; it will be deactivated when it returns to client A.

See Also

Basic Security Methods, Passing Object References, Context Objects, Transactions, Deactivating Objects


Count Method

Returns the number of context object properties.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.Count

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Return Value

The number of properties.

Example


CreateInstance Method

Instantiates an MTS object.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

Set object = objectcontext.CreateInstance("progID")

Part

object
An object variable that evaluates to an MTS object.

objectcontext
An object variable that represents the ObjectContext from which to instantiate the new object.

progID
A string expression that is the programmatic ID of the new object's component.

Remarks

CreateInstance creates a COM object. However, the object will have context only if its component is registered with MTS.

When you create an object by using CreateInstance, the new object's context is derived from the current object's ObjectContext and the declarative properties of the new object's component. The new object always executes within the same activity as the object that created it. If the current object has a transaction, the transaction attribute of the new object's component determines whether or not the new object will execute within the scope of that transaction.

If the component's transaction attribute is set to either Requires a transaction or Supports transactions, the new object inherits its creator's transaction. If the component's transaction attribute is set to Requires a new transaction, MTS initiates a new transaction for the new object. If the component's transaction attribute is set to Does not support transactions, the new object doesn't execute under any transaction.

Example

See Also

Creating MTS Objects, Transaction Attributes, MTS Component Requirements


DisableCommit Method

Declares that the object's transactional updates are inconsistent and can't be committed in their present state.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.DisableCommit

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Remarks

An object that invokes DisableCommit is stateful.

You can use the DisableCommit method to prevent a transaction from committing prematurely between method calls in a stateful object. When an object invokes DisableCommit, it indicates that its work is inconsistent and that it can't complete its work until it receives further method invocations from the client. It also indicates that it needs to maintain its state to perform that work. This prevents the MTS run-time environment from deactivating the object and reclaiming its resources on return from a method call. Once an object has called DisableCommit, if a client attempts to commit the transaction before the object has called EnableCommit or SetComplete, the transaction will abort.

For example, suppose you have a General Ledger component that updates a database. A client makes multiple calls to a General Ledger object to post entries to various accounts. There's an integrity constraint that says the debits must equal the credits when the final method invocation returns, or the transaction must abort. The General Ledger object has an initialization method in which the client informs it of the sequence of calls the client is going to make, and the General Ledger object calls DisableCommit. The object maintains its state between calls so that after the final call in the sequence is made the object can make sure the integrity constraint is satisfied before allowing its work to be committed.

Example

See Also

Transactions


DisableCommit Method Example

Dim objContext As ObjectContext

Set objContext = GetObjectContext()

objContext.DisableCommit


EnableCommit Method

Declares that the current object's work is not necessarily finished, but that its transactional updates are consistent and could be committed in their present form.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.EnableCommit

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Remarks

When an object calls EnableCommit, it allows the transaction in which it's participating to be committed, but it maintains its internal state across calls from its clients until it calls SetComplete or SetAbort or until the transaction completes.

EnableCommit is the default state when an object is activated. This is why an object should always call SetComplete or SetAbort before returning from a method, unless you want the object to maintain its internal state for the next call from a client.

Example

See Also

Transactions


EnableCommit Method Example

Dim objContext As ObjectContext

Set objContext = GetObjectContext()

objContext.EnableCommit


IsCallerInRole Method

Indicates whether an object's direct caller is in a specified role (either individually or as part of a group).

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.IsCallerInRole(role)

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Parameters

objectcontext
An object variable that represents the ObjectContext belonging to the current object.

role
A string expression that contains the name of the role in which to determine if the caller is acting.

Return Values

True
Either the caller is in the specified role, or security is not enabled.

False
The caller is not in the specified role.

Remarks

You use this method to determine whether the direct caller of the currently executing method is associated with a specific role. A role is a symbolic name that represents a user or group of users who have specific access permissions to all components in a given package. Developers define roles when they create a component, and roles are mapped to individual users or groups at deployment time.

IsCallerInRole only applies to the direct caller of the currently executing method. (The direct caller is the process calling into the current server process. It can be either a base client process or a server process.) IsCallerInRole doesn't apply to the process that initiated the call sequence from which the current method was called, or to any other callers in that sequence.

Because IsCallerInRole returns True when the object that invokes it is executing in a client's process, it's a good idea to call IsSecurityEnabled before calling IsCallerInRole. If security isn't enabled, IsCallerInRole won't return an accurate result.

Example

See Also

Programmatic Security, Basic Security Methods, Secured Components


IsCallerInRole, IsSecurityEnabled Methods Example

Dim objContext As ObjectContext

Set objContext = GetObjectContext()

If Not objContext Is Nothing Then

' Find out if Security is enabled.

If objContext.IsSecurityEnabled Then

' Find out if the caller is in the right role.

If Not objContext.IsCallerInRole("Manager") Then

' If not, do something appropriate here.

Else

' If so, execute the call normally.

End If

Else

' If security's not enabled, do something

' appropriate here.

End If

End If


IsInTransaction Method

Indicates whether the current object is executing in a transaction.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.IsInTransaction

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Return Values

True
The current object is executing within a transaction.

False
The current object is not executing within a transaction.

Remarks

You can use this method to make sure that an object that requires a transaction never runs without one. For example, if a component that requires a transaction is improperly configured in the MTS Explorer, you can use this method to determine that the object doesn't have a transaction. Then you can return an error to alert the user to the problem, or take whatever action is appropriate.

Example

See Also

Transaction Attributes, Transactions


IsInTransaction Method Example

Dim objContext As ObjectContext

Set objContext = GetObjectContext()

If Not objContext Is Nothing Then

' Find out if the object is in a transaction.

If Not objContext.IsInTransaction Then

' If not, do something appropriate here.

End If

End If


IsSecurityEnabled Method

Indicates whether or not security is enabled for the current object. MTS security is enabled unless the object is running in the client's process.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.IsSecurityEnabled

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Return Values

True
Security is enabled for this object.

False
Security is not enabled for this object.

Remarks

MTS security is enabled only if an object is running in a server process. This could be either because the object's component was configured to run in a client's process, or because the component and the client are in the same package. If the object is running in the client's process, there is no security checking and IsSecurityEnabled will always return False.

Example

See Also

Programmatic Security, Basic Security Methods, Secured Components


Item Method

Returns a context object property.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.Item(name)

Part

objectcontext
An object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

name
The name of the context object property to be retrieved.

Return Value

The requested context object property.

Remarks

You can use Item to retrieve the following Microsoft Internet Information Server (IIS) built-in objects:

•	Request

•	Response

•	Server

•	Application

•	Session

For more information, see the IIS documentation.

The Item method is the default method for a collection. Therefore, the following lines of code are equivalent:

oc("Response").Write "<p>" & prop & "</p>"

oc.Item("Response").Write "<p>" & prop & "</p>"

Example


Count, Item Methods Example

' Get the context object

Dim oc As ObjectContext

Dim str As String

Set oc = GetObjectContext()

' Get the Response object

' Print number of properties

oc("Response").Write "<p>Number of properties: " & oc.Count & "</p>"

' Iterate over properties collection and print the

' names of the properties

For Each prop In oc

    oc("Response").Write "<p>" & prop & "</p>"

Next


Security Property

Returns a reference to an object's SecurityProperty object.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

Set objectsecurity = objectcontext.Security

Part

objectcontext
An object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

objectsecurity
An object variable that evaluates to the SecurityProperty object associated with the current object.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods


Security Property Example

Public Function UsingSecurityMethod() As String

    Dim objCtx As ObjectContext

    Dim objSP As SecurityProperty

    Set objCtx = GetObjectContext()

    Set objSP = objCtx.Security

    UsingSecurityMethod = _

        objSP.GetOriginalCreatorName()

End Function


SetAbort Method

Declares that the transaction in which the object is executing must be aborted, and that the object should be deactivated on returning from the currently executing method call.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.SetAbort

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Remarks

The object is deactivated automatically on return from the method in which it called SetAbort. If the object is the root of an automatic transaction, MTS aborts the transaction. If the object is transactional, but not the root of an automatic transaction, the transaction in which it's participating is doomed to abort. (An object is the root of a transaction if the MTS run-time environment has to initiate a new transaction for it. This is the case when the component that provides the object is configured to require a transaction and the object's creator doesn't have one, or when the component is configured to require a new transaction.)

You can call SetAbort in error handlers to ensure that a transaction aborts when an error occurs. You can also call SetAbort at the beginning of a method to protect your object from committing prematurely in the event of an unexpected return and then call SetComplete just before the method returns, if all goes well.

Example

See Also

Transactions, Context Objects, Deactivating Objects


SetAbort, SetComplete Methods Example

Dim ctxObject As ObjectContext

Set ctxObject = GetObjectContext()

On Error GoTo ErrorHandler

' Do some work here. If the work was successful,

' call SetComplete.

ctxObject.SetComplete

Set ctxObject = Nothing

Perform = 0

Exit Function

' If an error occurred, call SetAbort in the error

' handler.

ErrorHandler:

ctxObject.SetAbort

Set ctxObject = Nothing

Perform = -1

Exit Function


SetComplete Method

Declares that the current object has completed its work and should be deactivated when the currently executing method returns to the client. For objects that are executing within the scope of a transaction, it also indicates that the object's transactional updates can be committed.

Applies To

ObjectContext Object

Syntax

objectcontext.SetComplete

The objectcontext placeholder represents an object variable that evaluates to the ObjectContext associated with the current object.

Remarks

The object is deactivated automatically on return from the method in which it called SetComplete. If the object is the root of an automatic transaction, MTS attempts to commit the transaction. However, if any object that was participating in the transaction has called SetAbort, or has called DisableCommit and has not subsequently called EnableCommit or SetComplete, the transaction will be aborted. (An object is the root of a transaction if the MTS run-time environment has to initiate a new transaction for it. This is the case when the component that provides the object is configured to require a transaction and the object's creator doesn't have one, or when the component is configured to require a new transaction.)

If an object doesn't need to maintain its state after it returns from a method call, it should call SetComplete so that it can be automatically deactivated as soon as it returns and its resources can be reclaimed.

Example

See Also

Transactions, Context Objects, Deactivating Objects


SafeRef Function

Used by an object to obtain a reference to itself that's safe to pass outside its context.

The header file for the SafeRef function is mtx.h.

void* SafeRef (

REFIID riid

UNKNOWN* pUnk

);

Parameter

riid
[in] A reference to the interface ID of the interface that the current object wants to pass to another object or client.

pUnk
[in] A reference to an interface on the current object.

Return Values

Non-NULL
A pointer to the interface specified in the riid parameter that's safe to pass outside the current object's context.

NULL
The object is requesting a safe reference on an object other than itself, or the interface requested in the riid parameter is not implemented.

Remarks

When an MTS object wants to pass a self-reference to a client or another object (for example, for use as a callback), it should always call SafeRef first and then pass the reference returned by this call. An object should never pass a  this pointer, or a self-reference obtained through an internal call to QueryInterface, to a client or to any other object. Once such a reference is passed outside the object's context, it's no longer a valid reference.

Calling SafeRef on a reference that is already safe returns the safe reference unchanged, except that the reference count on the interface is incremented.

When a client calls QueryInterface on a reference that's safe, MTS automatically ensures that the reference returned to the client is also a safe reference.

An object that obtains a safe reference must release the safe reference when it's finished with it.

Note   Safe references have different pointer values than their unsafe counterparts. For example, this and the safe version of this do not have the same value. It's important to be aware of this when testing whether two pointers refer to the same object. Calling QueryInterface for IID_IUnknown on each of the pointers and comparing the value of the returned pointers may result in the wrong conclusion. It's possible that both pointers refer to the same object, but that one is a safe reference and the other isn't. If both references are safe references, they can be compared in the usual way. This is only a consideration for MTS objects, because clients should never have access to unsafe references.

Example

See Also

Passing Object References


SafeRef Function Example

#include <mtx.h>

IMyInterface* pSafeMyObject = NULL;

IAnotherObject* pOtherObject = NULL;

HRESULT hr;

// Get a safe reference.

pSafeMyObject = SafeRef(IID_IMyInterface,

(IUnknown*)this);

// Invoke a method on another object, passing the

// safe reference so it can call back.

hr = pOtherObject->CallMeBack(pSafeMyObject);

// Release the safe reference.

safeMyObject->Release();


GetObjectContext Function

Obtains a reference to the IObjectContext interface on the ObjectContext that's associated with the current MTS object.

The header file for the GetObjectContext function is mtx.h.

HRESULT GetObjectContext (

IObjectContext** ppInstanceContext

);

Parameters

ppInstanceContext
[out] A reference to the IObjectContext interface on the object's context. If the object's component hasn't been imported into an MTS package, or if GetObjectContext is called from a constructor or an IUnknown method, this will be set to a NULL pointer.

Return Values

S_OK
A reference to the IObjectContext interface on the current object's context is returned in the ppInstanceContext parameter.

E_INVALIDARG
The argument passed in the ppInstanceContext parameter is invalid.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred.

CONTEXT_E_NOCONTEXT
The current object doesn't have a context associated with it, because either the component wasn't imported into a package or the object wasn't created with one of the MTS CreateInstance methods. This error will also be returned if the GetObjectContext method was called from the constructor or from an IUnknown method.

Remarks

An object's context is not accessible from an object's constructor or from any IUnknown method (QueryInterface, AddRef, or Release).

An object should never attempt to pass its ObjectContext reference to another object. If you pass an ObjectContext reference to another object, it will no longer be a valid reference.

When an object obtains a reference to its ObjectContext, it must release the ObjectContext object when it's finished with it.

Example

See Also

Building Scalable Components, Context Objects, IObjectContext::CreateInstance Method


GetObjectContext Function, IObjectContext::CreateInstance Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

IAccount* pAccount = NULL;

HRESULT hr;

// Get the object's ObjectContext.

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Use it to instantiate another object.

hr = pObjectContext->CreateInstance(CLSID_CAccount,

IID_IAccount, (void**)&pAccount);


IObjectContext Interface

The IObjectContext interface provides access to the current object's context.

Remarks

The header file for the IObjectContext interface is mtx.h.

You obtain a reference to the IObjectContext interface by calling the GetObjectContext function. As with any COM object, you must release an ObjectContext object when you're finished using it.

You can use an object's ObjectContext to:

•	Declare that the object's work is complete.

•	Prevent a transaction from being committed, either temporarily or permanently.

•	Instantiate other MTS objects and include their work within the scope of the current object's transaction.

•	Find out if a caller is in a particular role.

•	Find out if security is enabled.

•	Find out if the object is executing within a transaction.

The IObjectContext interface exposes the following methods.

Method	Description
CreateInstance	Instantiates another MTS object.
DisableCommit	Declares that the object hasn't finished its work and that its transactional updates are in an inconsistent state. The object retains its state across method calls, and any attempts to commit the transaction before the object calls EnableCommit or SetComplete will result in the transaction being aborted.
EnableCommit	Declares that the object's work isn't necessarily finished, but its transactional updates are in a consistent state. This method allows the transaction to be committed, but the object retains its state across method calls until it calls SetComplete or SetAbort, or until the transaction is completed.
IsCallerInRole	Indicates whether the object's direct caller is in a specified role (either directly or as part of a group).
IsInTransaction	Indicates whether the object is executing within a transaction.
IsSecurityEnabled	Indicates whether security is enabled. MTS security is enabled unless the object is running in the client's process.
SetAbort	Declares that the object has completed its work and can be deactivated on returning from the currently executing method, but that its transactional updates are in an inconsistent state or that an unrecoverable error occurred. This means that the transaction in which the object was executing must be aborted. If any object executing within a transaction returns to its client after calling SetAbort, the entire transaction is doomed to abort.
SetComplete	Declares that the object has completed its work and can be deactivated on returning from the currently executing method. For objects that are executing within the scope of a transaction, it also indicates that the object's transactional updates can be committed. When an object that is the root of a transaction calls SetComplete, MTS attempts to commit the transaction on return from the current method.
Note   When an object calls DisableCommit, EnableCommit, SetComplete, or SetAbort from within a method, two flags (Done and Consistent) are set in its ObjectContext. (See the following table for an explanation.) These flags aren't evaluated by the MTS run-time environment until the object's currently executing method returns to its caller. This means that an object can call these methods any number of times from within one of its own methods, but the last call before the object returns to its client is the one that will be in effect.

Method	Done	Consistent
SetAbort	TRUE	FALSE
SetComplete	TRUE	TRUE
DisableCommit	FALSE	FALSE
EnableCommit	FALSE	TRUE
The Done flag, which allows an object to be deactivated and its transaction to commit or abort, is only evaluated after the object returns from the call that first entered its context. For example, suppose client A calls into object B. Object B calls SetComplete and then calls into object C (passing it a safe reference for a callback). Object C calls back to object B, and then object B returns to client A. Object B won't be deactivated when it returns to object C; it will be deactivated when it returns to client A.

See Also

Basic Security Methods, Passing Object References, Context Objects, Transactions, Deactivating Objects


IObjectContext::CreateInstance Method

Instantiates an MTS object.

Provided By

IObjectContext

HRESULT IObjectContext::CreateInstance (

REFCLSID rclsid,

REFIID riid,

LPVOID FAR* ppvObj

);

Parameter

rclsid
[in] A reference to the CLSID of the type of object to instantiate.

riid
[in] A reference to the interface ID of the interface through which you want to communicate with the new object.

ppvObj
[out] A reference to the requested interface on the new object.

Return Values

S_OK
The object was created and a reference to it is returned in the ppvObj parameter.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The component specified by rclsid is not registered as a COM component.

E_OUTOFMEMORY
There's not enough memory available to instantiate the object.

E_INVALIDARG
The argument passed in the ppvObj parameter is invalid.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred. This can happen if one object passes its IObjectContext pointer to another object, and the other object calls CreateInstance using this pointer. An IObjectContext pointer is not valid outside the context of the object that originally obtained it.

Remarks

CreateInstance creates a COM object. However, the object will have context only if its component is registered with MTS.

When you create an object by using CreateInstance, the new object's context is derived from the current object's ObjectContext and the declarative properties of the new object's component. The new object always executes within the same activity as the object that created it. If the current object has a transaction, the transaction attribute of the new object's component determines whether or not the new object will execute within the scope of that transaction.

If the component's transaction attribute is set to either Requires a transaction or Supports transactions, the new object inherits its creator's transaction. If the component's transaction attribute is set to Requires a new transaction, MTS initiates a new transaction for the new object. If the component's transaction attribute is set to Does not support transactions, the new object doesn't execute under any transaction.

If the Microsoft Distributed Transaction Coordinator is not running and the object is transactional, the object is successfully created. However, method calls to that object will fail with CONTEXT_E_TMNOTAVAILABLE. Objects cannot recover from this condition and should be released.

MTS always uses standard marshaling. Even if a component exposes the IMarshal interface, its IMarshal methods will never be called by the MTS run-time environment.

You can't create MTS objects as part of an aggregation. In this respect, using CreateInstance is like using CoCreateInstance and specifying NULL for the controlling IUnknown interface (pUnkOuter).

Example

See Also

Creating MTS Objects, Transaction Attributes, MTS Component Requirements


IObjectContext::DisableCommit Method

Declares that the object's transactional updates are inconsistent and can't be committed in their present state.

Provided By

IObjectContext

HRESULT IObjectContext::DisableCommit ( );

Return Values

S_OK
The call to DisableCommit succeeded. The object's transactional updates can't be committed until the object calls either EnableCommit or SetComplete.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred. This can happen if one object passes its IObjectContext pointer to another object and the other object calls DisableCommit using this pointer. An IObjectContext pointer is not valid outside the context of the object that originally obtained it.

CONTEXT_E_NOCONTEXT
The current object doesn't have a context associated with it. This is probably because it wasn't created with one of the MTS CreateInstance methods.

Remarks

An object that invokes DisableCommit is stateful.

You can use the DisableCommit method to prevent a transaction from committing prematurely between method calls in a stateful object. When an object invokes DisableCommit, it indicates that its work is inconsistent and that it can't complete its work until it receives further method invocations from the client. It also indicates that it needs to maintain its state to perform that work. This prevents the MTS run-time environment from deactivating the object and reclaiming its resources on return from a method call. Once an object has called DisableCommit, if a client attempts to commit the transaction before the object has called EnableCommit or SetComplete, the transaction will abort.

For example, suppose you have a General Ledger component that updates a database. A client makes multiple calls to a General Ledger object to post entries to various accounts. There's an integrity constraint that says the debits must equal the credits when the final method invocation returns, or the transaction must abort. The General Ledger object has an initialization method in which the client informs it of the sequence of calls the client is going to make, and the General Ledger object calls DisableCommit. The object maintains its state between calls so that after the final call in the sequence is made the object can make sure the integrity constraint is satisfied before allowing its work to be committed.

Example

See Also

Transactions


IObjectContext::DisableCommit Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

HRESULT hr;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

hr = pObjectContext->DisableCommit();


IObjectContext::EnableCommit Method

Declares that the current object's work is not necessarily finished, but that its transactional updates are consistent and could be committed in their present form.

Provided By

IObjectContext

HRESULT IObjectContext::EnableCommit ( );

Return Values

S_OK
The call to EnableCommit succeeded and the object's transactional updates can now be committed.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred. This can happen if one object passes its IObjectContext pointer to another object and the other object calls EnableCommit using this pointer. An IObjectContext pointer is not valid outside the context of the object that originally obtained it.

Remarks

When an object calls EnableCommit, it allows the transaction in which it's participating to be committed, but it maintains its internal state across calls from its clients until it calls SetComplete or SetAbort or until the transaction completes.

EnableCommit is the default state when an object is activated. This is why an object should always call SetComplete or SetAbort before returning from a method, unless you want the object to maintain its internal state for the next call from a client.

Example

See Also

Transactions


IObjectContext::EnableCommit Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

HRESULT hr;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

hr = pObjectContext->EnableCommit();


IObjectContext::IsCallerInRole Method

Indicates whether an object's direct caller is in a specified role (either individually or as part of a group).

Provided By

IObjectContext

HRESULT IObjectContext::IsCallerInRole (

BSTR bstrRole,

BOOL* pfIsInRole

);

Parameters

bstrRole
[in] The name of the role in which you want to determine whether the caller is acting.

pfIsInRole
[out] TRUE if the caller is in the specified role, FALSE if not. This parameter will also be set to TRUE if security is not enabled.

Return Values

S_OK
The role specified in the bstrRole parameter is a recognized role, and the Boolean result returned in the pfIsInRole parameter indicates whether or not the caller is in that role.

CONTEXT_E_
ROLENOTFOUND
The role specified in the bstrRole parameter does not exist.

E_INVALIDARG
One or more of the arguments passed in is invalid.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred. This can happen if one object passes its IObjectContext pointer to another object and the other object calls IsCallerInRole using this pointer. An IObjectContext pointer is not valid outside the context of the object that originally obtained it.

Remarks

You use this method to determine whether the direct caller of the currently executing method is associated with a specific role. A role is a symbolic name that represents a user or group of users who have specific access permissions to all components in a given package. Developers define roles when they create a component, and roles are mapped to individual users or groups at deployment time.

IsCallerInRole only applies to the direct caller of the currently executing method. (The direct caller is the process calling into the current server process. It can be either a base client process or a server process.) IsCallerInRole doesn't apply to the process that initiated the call sequence from which the current method was called, or to any other callers in that sequence.

Because IsCallerInRole returns TRUE when the object that invokes it is executing in a client's process, it's a good idea to call IsSecurityEnabled before calling IsCallerInRole. If security isn't enabled, IsCallerInRole won't return an accurate result.

Example

See Also

Programmatic Security, Basic Security Methods, Secured Components


IObjectContext::IsCallerInRole, IObjectContext::IsSecurityEnabled Methods Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

BSTR stRole = SysAllocString(L"Manager");

VARIANT_BOOL fIsInRole;

HRESULT hr;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Find out if security is enabled.

if (pObjectContext->IsSecurityEnabled()) {

//Then find out if the caller is in the right role.

fIsInRole = pObjectContext->IsCallerInRole

(stRole, &fIsInRole)

SysFreeString(stRole);

if (!fIsInRole) {

// If not, do something appropriate here.

}

}

else {

// If security's not enabled, do something

// appropriate here.

}


IObjectContext::IsInTransaction Method

Indicates whether the current object is executing in a transaction.

Provided By

IObjectContext

BOOL IObjectContext::IsInTransaction ( );

Return Values

TRUE
The current object is executing within a transaction.

FALSE
The current object is not executing within a transaction.

Remarks

You can use this method to make sure that an object that requires a transaction never runs without one. For example, if a component that requires a transaction is improperly configured in the MTS Explorer, you can use this method to determine that the object doesn't have a transaction. Then you can return an error to alert the user to the problem, or take whatever action is appropriate.

Example

See Also

Transaction Attributes, Transactions


IObjectContext::IsInTransaction Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

VARIANT_BOOL fInTransaction;

HRESULT hr;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Find out if the object is in a transaction.

fInTransaction = pObjectContext->IsInTransaction();

if (!fInTransaction) {

// If not, do something appropriate here.

}


IObjectContext::IsSecurityEnabled Method

Indicates whether or not security is enabled for the current object. MTS security is enabled unless the object is running in the client's process.

Provided By

IObjectContext

BOOL IObjectContext::IsSecurityEnabled ( );

Return Values

TRUE
Security is enabled for this object.

FALSE
Security is not enabled for this object.

Remarks

MTS security is enabled only if an object is running in a server process. This could be either because the object's component was configured to run in a client's process, or because the component and the client are in the same package. If the object is running in the client's process, there is no security checking and IsSecurityEnabled will always return FALSE.

Example

See Also

Programmatic Security, Basic Security Methods, Secured Components


IObjectContext::SetAbort Method

Declares that the transaction in which the object is executing must be aborted, and that the object should be deactivated on returning from the currently executing method call.

Provided By

IObjectContext

HRESULT IObjectContext::SetAbort ( );

Return Values

S_OK
The call to SetAbort succeeded and the transaction will be aborted.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred. This can happen if one object passes its IObjectContext pointer to another object and the other object calls SetAbort using this pointer. An IObjectContext pointer is not valid outside the context of the object that originally obtained it.

Remarks

The object is deactivated automatically on return from the method in which it called SetAbort. If the object is the root of an automatic transaction, MTS aborts the transaction. If the object is transactional, but not the root of an automatic transaction, the transaction in which it's participating is doomed to abort. (An object is the root of a transaction if the MTS run-time environment has to initiate a new transaction for it. This is the case when the component that provides the object is configured to require a transaction and the object's creator doesn't have one, or when the component is configured to require a new transaction.)

You can call SetAbort in error handlers to ensure that a transaction aborts when an error occurs. You can also call SetAbort at the beginning of a method to protect your object from committing prematurely in the event of an unexpected return and then call SetComplete just before the method returns, if all goes well.

Example

See Also

Transactions, Context Objects, Deactivating Objects


IObjectContext::SetAbort, IObjectContext::SetComplete Methods Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

HRESULT hr;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Do some work here.

// If the work was successful, call SetComplete.

if (SUCCEEDED(hr)) {

if (pObjectContext)

pObjectContext->SetComplete();

}

// Otherwise, call SetAbort.

else {

if (pObjectContext)

pObjectContext->SetAbort();

}


IObjectContext::SetComplete Method

Declares that the current object has completed its work and should be deactivated when the currently executing method returns to the client. For objects that are executing within the scope of a transaction, it also indicates that the object's transactional updates can be committed.

Provided By

IObjectContext

HRESULT IObjectContext::SetComplete ( );

Return Values

S_OK
The call to SetComplete succeeded.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred. This can happen if one object passes its IObjectContext pointer to another object and the other object calls SetComplete using this pointer. An IObjectContext pointer is not valid outside the context of the object that originally obtained it.

Remarks

The object is deactivated automatically on return from the method in which it called SetComplete. If the object is the root of an automatic transaction, MTS attempts to commit the transaction. However, if any object that was participating in the transaction has called SetAbort, or has called DisableCommit and has not subsequently called EnableCommit or SetComplete, the transaction will be aborted. (An object is the root of a transaction if the MTS run-time environment has to initiate a new transaction for it. This is the case when the component that provides the object is configured to require a transaction and the object's creator doesn't have one, or when the component is configured to require a new transaction.)

If an object doesn't need to maintain its state after it returns from a method call, it should call SetComplete so that it can be automatically deactivated as soon as it returns and its resources can be reclaimed.

Example

See Also

Transactions, Context Objects, Deactivating Objects


MTx.SafeRef Method

Used by an object to obtain a reference to itself that's safe to pass outside its context.

SafeRef is a static method of the MTx class, which is declared in the package com.ms.mtx.

Note  The class MTx has only static methods and has no public constructor. You can't create an instance of this class.

IUnknown SafeRef (

IUnknown obj

);

Parameter

obj
[in] A reference to an interface on the current object.

Return Value

A reference to the IUnknown interface on the current object that's safe to pass outside the current object's context.

Remarks

When an MTS object wants to pass a self-reference to a client or another object (for example, for use as a callback), it should always call SafeRef first and then pass the reference returned by this call. An object should never pass a reference to this to a client or to any other object. Once such a reference is passed outside the object's context, it's no longer a valid reference.

Regardless of the interface ID you pass to SafeRef, it always returns the IUnknown interface on the object that calls it. You should immediately cast the returned value to the interface that you want to pass outside the object.

Calling SafeRef on a reference that is already safe returns the safe reference unchanged, except that the reference count on the interface is incremented.

Example

See Also

Passing Object References


MTx.SafeRef Method Example

import com.ms.mtx.*;

IMyInterface safeMyObject = null;

IAnotherObject someOtherObject = null;

// Get a safe reference.

safeMyObject = (IMyInterface) MTx.SafeRef(this);

// Invoke a method on another object, passing the

// safe reference so it can call back.

someOtherObject.CallMeBack(safeMyObject);


MTx.GetObjectContext Method

Obtains a reference to the IObjectContext interface on the ObjectContext that's associated with the current MTS object.

GetObjectContext is a static method of the MTx class, which is declared in the package com.ms.mtx.

Note   The MTx class has only static methods and has no public constructor. You can't create an instance of this class.

IObjectContext GetObjectContext ( );

Return Value

A reference to the IObjectContext interface on the current object's context. GetObjectContext will return null if it is called from a constructor or finalizer, or if the object's component hasn't been imported into an MTS package.

Remarks

An object should never attempt to pass its ObjectContext reference to another object. If you pass an ObjectContext reference to another object, it will no longer be a valid reference.

Example

See Also

Building Scalable Components, Context Objects, IObjectContext.CreateInstance Method


MTx.GetObjectContext Method, IObjectContext.CreateInstance Method Example

import com.ms.mtx.*;

IAccount account = null;

// Get the object's ObjectContext and

// use it to instantiate another object.

account = (IAccount) MTx.GetObjectContext().

CreateInstance(CAccount.clsid, IAccount.iid);


IObjectContext Interface

The IObjectContext interface provides access to the current object's context.

Remarks

The IObjectContext interface is declared in the package com.ms.mtx.

You obtain a reference to the IObjectContext interface by calling the MTx.GetObjectContext method. As with any COM object, you must release an ObjectContext object when you're finished using it, unless it's a local variable.

You can use an object's ObjectContext to:

•	Declare that the object's work is complete.

•	Prevent a transaction from being committed, either temporarily or permanently.

•	Instantiate other MTS objects and include their work within the scope of the current object's transaction.

•	Find out if a caller is in a particular role.

•	Find out if security is enabled.

•	Find out if the object is executing within a transaction.

The IObjectContext interface exposes the following methods.

Method	Description
CreateInstance	Instantiates another MTS object.
DisableCommit	Declares that the object hasn't finished its work and that its transactional updates are in an inconsistent state. The object retains its state across method calls, and any attempts to commit the transaction before the object calls EnableCommit or SetComplete will result in the transaction being aborted.
EnableCommit	Declares that the object's work isn't necessarily finished, but its transactional updates are in a consistent state. This method allows the transaction to be committed, but the object retains its state across method calls until it calls SetComplete or SetAbort, or until the transaction is completed.
IsCallerInRole	Indicates whether the object's direct caller is in a specified role (either directly or as part of a group).
IsInTransaction	Indicates whether the object is executing within a transaction.
IsSecurityEnabled	Indicates whether security is enabled. MTS security is enabled unless the object is running in the client's process.
SetAbort	Declares that the object has completed its work and can be deactivated on returning from the currently executing method, but that its transactional updates are in an inconsistent state or that an unrecoverable error occurred. This means that the transaction in which the object was executing must be aborted. If any object executing within a transaction returns to its client after calling SetAbort, the entire transaction is doomed to abort.
SetComplete	Declares that the object has completed its work and can be deactivated on returning from the currently executing method. For objects that are executing within the scope of a transaction, it also indicates that the object's transactional updates can be committed. When an object that is the root of a transaction calls SetComplete, MTS attempts to commit the transaction on return from the current method.
Note   When an object calls DisableCommit, EnableCommit, SetComplete, or SetAbort from within a method, two flags (Done and Consistent) are set in its ObjectContext. (See the following table for an explanation.) These flags aren't evaluated by the MTS run-time environment until the object's currently executing method returns to its caller. This means that an object can call these methods any number of times from within one of its own methods, but the last call before the object returns to its client is the one that will be in effect.

Method	Done	Consistent
SetAbort	TRUE	FALSE
SetComplete	TRUE	TRUE
DisableCommit	FALSE	FALSE
EnableCommit	FALSE	TRUE
The Done flag, which allows an object to be deactivated and its transaction to commit or abort, is only evaluated after the object returns from the call that first entered its context. For example, suppose client A calls into object B. Object B calls SetComplete and then calls into object C (passing it a safe reference for a callback). Object C calls back to object B, and then object B returns to client A. Object B won't be deactivated when it returns to object C; it will be deactivated when it returns to client A.

See Also

Basic Security Methods, Passing Object References, Context Objects, Transactions, Deactivating Objects


IObjectContext.CreateInstance Method

Instantiates an MTS object.

Provided By

IObjectContext Interface

IUnknown CreateInstance (

_Guid clsid,

_Guid iid,

);

Parameter

clsid
[in] The clsid of the type of object to instantiate.

iid
[in] Any interface that's implemented by the object you want to instantiate.

Return Value

A reference to the IUnknown interface on the newly created object.

Remarks

CreateInstance creates a COM object. However, the object will have context only if its component is registered with MTS.

When you create an object by using CreateInstance, the new object's context is derived from the current object's ObjectContext and the declarative properties of the new object's component. The new object always executes within the same activity as the object that created it. If the current object has a transaction, the transaction attribute of the new object's component determines whether or not the new object will execute within the scope of that transaction.

If the component's transaction attribute is set to either Requires a transaction or Supports transactions, the new object inherits its creator's transaction. If the component's transaction attribute is set to Requires a new transaction, MTS initiates a new transaction for the new object. If the component's transaction attribute is set to Does not support transactions, the new object doesn't execute under any transaction.

CreateInstance always returns the IUnknown interface on the newly instantiated object. You should immediately cast the returned value to the interface through which you want to communicate with the new object. The interface ID you pass in the iid parameter doesn't have to be the same interface as the one to which you cast the returned value, but it must be an interface that's implemented by the object you're instantiating.

MTS always uses standard marshaling. Even if a component exposes the IMarshal interface, its IMarshal methods will never be called by the MTS run-time environment.

You can't create MTS objects as part of an aggregation.

Example

See Also

Creating MTS Objects, Transaction Attributes, MTS Component Requirements


IObjectContext.DisableCommit Method

Declares that the object's transactional updates are inconsistent and can't be committed in their present state.

Provided By

IObjectContext

void DisableCommit ( );

Remarks

An object that invokes DisableCommit is stateful.

You can use the DisableCommit method to prevent a transaction from committing prematurely between method calls in a stateful object. When an object invokes DisableCommit, it indicates that its work is inconsistent and that it can't complete its work until it receives further method invocations from the client. It also indicates that it needs to maintain its state to perform that work. This prevents the MTS run-time environment from deactivating the object and reclaiming its resources on return from a method call. Once an object has called DisableCommit, if a client attempts to commit the transaction before the object has called EnableCommit or SetComplete, the transaction will abort.

For example, suppose you have a General Ledger component that updates a database. A client makes multiple calls to a General Ledger object to post entries to various accounts. There's an integrity constraint that says the debits must equal the credits when the final method invocation returns, or the transaction must abort. The General Ledger object has an initialization method in which the client informs it of the sequence of calls the client is going to make, and the General Ledger object calls DisableCommit. The object maintains its state between calls so that after the final call in the sequence is made the object can make sure the integrity constraint is satisfied before allowing its work to be committed.

Example

See Also

Transactions


IObjectContext.DisableCommit Method Example

import com.ms.mtx.*;

MTx.GetObjectContext().DisableCommit();


IObjectContext.EnableCommit Method

Declares that the current object's work is not necessarily finished, but that its transactional updates are consistent and could be committed in their present form.

Provided By

IObjectContext

void EnableCommit ( );

Remarks

When an object calls EnableCommit, it allows the transaction in which it's participating to be committed, but it maintains its internal state across calls from its clients until it calls SetComplete or SetAbort or until the transaction completes.

EnableCommit is the default state when an object is activated. This is why an object should always call SetComplete or SetAbort before returning from a method, unless you want the object to maintain its internal state for the next call from a client.

Example

See Also

Transactions


IObjectContext.EnableCommit Method Example

import com.ms.mtx.*;

MTx.GetObjectContext().EnableCommit();


IObjectContext.IsCallerInRole Method

Indicates whether an object's direct caller is in a specified role (either individually or as part of a group).

Provided By

IObjectContext

boolean IsCallerInRole (

String bstrRole

);

Parameters

bstrRole
[in] The name of the role in which you want to determine whether the caller is acting.

Return Values

true
Either the caller is in the specified role, or security is not enabled.

false
The caller is not in the specified role.

Remarks

You use this method to determine whether the direct caller of the currently executing method is associated with a specific role. A role is a symbolic name that represents a user or group of users who have specific access permissions to all components in a given package. Developers define roles when they create a component, and roles are mapped to individual users or groups at deployment time.

IsCallerInRole only applies to the direct caller of the currently executing method. (The direct caller is the process calling into the current server process. It can be either a base client process or a server process.) IsCallerInRole doesn't apply to the process that initiated the call sequence from which the current method was called, or to any other callers in that sequence.

Because IsCallerInRole returns true when the object that invokes it is executing in a client's process, it's a good idea to call IsSecurityEnabled before calling IsCallerInRole. If security isn't enabled, IsCallerInRole won't return an accurate result.

Example

See Also

Programmatic Security, Basic Security Methods, Secured Components


IObjectContext.IsCallerInRole, IObjectContext.IsSecurityEnabled Methods Example

import com.ms.mtx.*;

IObjectContext objContext = null;

objContext = MTx.GetObjectContext();

// Find out if Security is enabled.

if (objContext.IsSecurityEnabled()) {

//Then find out if the caller is in the right role.

if (!objContext.IsCallerInRole("Manager")) {

// If not, do something appropriate here.

}

}

else {

// If security's not enabled, do something

// appropriate here.

}


IObjectContext.IsInTransaction Method

Indicates whether the current object is executing in a transaction.

Provided By

IObjectContext

boolean IsInTransaction ( );

Return Values

true
The current object is executing within a transaction.

false
The current object is not executing within a transaction.

Remarks

You can use this method to make sure that an object that requires a transaction never runs without one. For example, if a component that requires a transaction is improperly configured in the MTS Explorer, you can use this method to determine that the object doesn't have a transaction. Then you can return an error to alert the user to the problem, or take whatever action is appropriate.

Example

See Also

Transaction Attributes, Transactions


IObjectContext.IsInTransaction Method Example

import com.ms.mtx.*;

// Find out if the object is in a transaction.

if (!MTx.GetObjectContext().IsInTransaction()) {

// If not, do something appropriate here.

}


IObjectContext.IsSecurityEnabled Method

Indicates whether or not security is enabled for the current object. MTS security is enabled unless the object is running in the client's process.

Provided By

IObjectContext

boolean IsSecurityEnabled ( );

Return Values

true
Security is enabled for this object.

false
Security is not enabled for this object.

Remarks

MTS security is enabled only if an object is running in a server process. This could be either because the object's component was configured to run in a client's process, or because the component and the client are in the same package. If the object is running in the client's process, there is no security checking and IsSecurityEnabled will always return false.

Example

See Also

Programmatic Security, Basic Security Methods, Secured Components


IObjectContext.SetAbort Method

Declares that the transaction in which the object is executing must be aborted, and that the object should be deactivated on returning from the currently executing method call.

Provided By

IObjectContext

void SetAbort ( );

Remarks

The object is deactivated automatically on return from the method in which it called SetAbort. If the object is the root of an automatic transaction, MTS aborts the transaction. If the object is transactional, but not the root of an automatic transaction, the transaction in which it's participating is doomed to abort. (An object is the root of a transaction if the MTS run-time environment has to initiate a new transaction for it. This is the case when the component that provides the object is configured to require a transaction and the object's creator doesn't have one, or when the component is configured to require a new transaction.)

You can call SetAbort in error handlers to ensure that a transaction aborts when an error occurs. You can also call SetAbort at the beginning of a method to protect your object from committing prematurely in the event of an unexpected return and then call SetComplete just before the method returns, if all goes well.

Example

See Also

Transactions, Context Objects, Deactivating Objects


IObjectContext.SetAbort, IObjectContext.SetComplete Methods Example

import com.ms.mtx.*;

boolean success = false;

// Do some work here.

// If the work was successful, call SetComplete

if (success)

MTx.GetObjectContext().SetComplete();

// Otherwise, call SetAbort.

else

MTx.GetObjectContext().SetAbort();


IObjectContext.SetComplete Method

Declares that the current object has completed its work and should be deactivated when the currently executing method returns to the client. For objects that are executing within the scope of a transaction, it also indicates that the object's transactional updates can be committed.

Provided By

IObjectContext

void SetComplete ( );

Remarks

The object is deactivated automatically on return from the method in which it called SetComplete. If the object is the root of an automatic transaction, MTS attempts to commit the transaction. However, if any object that was participating in the transaction has called SetAbort, or has called DisableCommit and has not subsequently called EnableCommit or SetComplete, the transaction will be aborted. (An object is the root of a transaction if the MTS run-time environment has to initiate a new transaction for it. This is the case when the component that provides the object is configured to require a transaction and the object's creator doesn't have one, or when the component is configured to require a new transaction.)

If an object doesn't need to maintain its state after it returns from a method call, it should call SetComplete so that it can be automatically deactivated as soon as it returns and its resources can be reclaimed.

Example

See Also

Transactions, Context Objects, Deactivating Objects


IObjectContextActivity Interface

The IObjectContextActivity interface is used to retrieve a unique identifier associated with the current activity. This activity identifier is a GUID, and is only valid for the lifetime of the current activity.

Remarks

The header file for the IObjectContextActivity is mtx.h. You must also link mtxguid.lib to your project to use this interface.

You obtain a reference to an object's IObjectContextActivity interface by calling QueryInterface on the object's ObjectContext. For example:

m_pIObjectContext->QueryInterface

    (IID_IObjectContextActivity,

    (void**)&m_pIObjectContextActivity));

The IObjectContextActivity interface provides the following methods.

Method	Description
GetActivityId	Retrieves the GUID associated with the current activity.


IObjectContextActivity::GetActivityId Method

Retrieves the GUID associated with the current activity.

Provided By

IObjectContextActivity

HRESULT IObjectContextActivity::GetActivityId(
GUID * pActivityId);

Parameters

pActivityId
[out] A reference to the GUID associated with the current activity.

Return Values

S_OK
The GUID of the current activity is returned in the parameter pActivityId.

E_INVALIDARG
The argument passed in the pActivityId parameter is a NULL pointer.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred.

Example


GetActivityId Method Example

#include <mtx.h>

HRESULT hr = S_OK;

IObjectContext *pIObjectContext = NULL;

IObjectContextActivity *pIObjectContextActivity = NULL;

GUID activityId;

// Get object context

hr = GetObjectContext(&pIObjectContext);

// Get IObjectContextActivity interface

hr = pIObjectContext->

    QueryInterface(IID_IObjectContextActivity,

    (void**)&pIObjectContextActivity);

// Use IObjectContextActivity to retrieve

// the activity GUID.

hr = pIObjectContextActivity->

    GetActivityId(&activityId);

// Do something with the activity GUID here.

// Release the IObjectContextActivity

// and the IObjectContext pointers

pIObjectContextActivity->Release();

pIObjectContext->Release();


SharedPropertyGroupManager Object

The SharedPropertyGroupManager object is used to create shared property groups and to obtain access to existing shared property groups.

Remarks

To use the SharedPropertyGroupManager object, you must set a reference to the Shared Property Manager Type Library (mtxspm.dll).

You can access the SharedPropertyGroupManager object by using either the CreateObject function or the CreateInstance method of the ObjectContext object. It makes no difference which you use.

The Shared Property Manager is a resource dispenser that you can use to share state among multiple objects within a server process. You can't use global variables in a distributed environment because of concurrency and name collision issues. The Shared Property Manager eliminates name collisions by providing shared property groups, which establish unique name spaces for the shared properties they contain. The Shared Property Manager also implements locks and semaphores to protect shared properties from simultaneous access, which could result in lost updates and could leave the properties in an unpredictable state.

Shared properties can be shared only by objects running in the same process. If you want instances of different components to share properties, you have to install the components in the same MTS package. Because there is a risk that administrators will move components from one package to another, it's safest to limit the use of a shared property group to instances of components that are defined in the same DLL.

It's also important for components sharing properties to have the same activation attribute. If two components in the same package have different activation attributes, they generally won't be able to share properties. For example, if one component is configured to run in a client's process and the other is configured to run in a server process, their objects will usually run in different processes, even though they're in the same package.

You should always instantiate the SharedPropertyGroupManager, SharedPropertyGroup, and SharedProperty objects from MTS objects rather than from a base client. If a base client creates shared property groups and properties, the shared properties are inside the base client's process, not in a server process. This means MTS objects can't share the properties unless the objects, too, are running in the client's process (which is generally not a good idea).

Note   When you set the isolation mode to LockMethod, the Shared Property Manager requires access to the calling object's ObjectContext. You can't use this isolation mode to create a shared property group from within an object's constructor or from a non-MTS object because ObjectContext isn't available during object construction and a non-MTS object doesn't have an ObjectContext.

The SharedPropertyGroupManager object provides the following methods and properties.

Method	Description
CreatePropertyGroup	Creates a new SharedPropertyGroup with a string name as an identifier. If a group with the specified name already exists, CreatePropertyGroup returns a reference to the existing group.
Group	Returns a reference to an existing shared property group, given a string name by which it can be identified.
See Also

Sharing State


CreatePropertyGroup Method

Creates and returns a reference to a new shared property group. If a property group with the specified name already exists, CreatePropertyGroup returns a reference to the existing group.

Applies To

SharedPropertyGroupManager Object

Syntax

Set propertygroup = sharedpropertygroupmanager.CreatePropertyGroup(name, dwIsoMode, dwrelmode, fExists)

Parameters

propertygroup
An object variable that evaluates to a SharedPropertyGroup object.

sharedpropertygroupmanager
An object variable that represents the SharedPropertyGroupManager with which to create the shared property group.

name
A string expression that contains the name of the shared property group to create.

dwIsoMode
A Long value that specifies the isolation mode for the properties in the new shared property group. See the table that lists dwIsoMode constants later in this topic. If the value of the fExists parameter is set to True on return from this method, the dwIsoMode value you passed in is ignored and the value returned in this parameter is the isolation mode that was assigned when the property group was created.

dwRelMode
A Long value that specifies the release mode for the properties in the new shared property group. See the table that lists dwRelMode constants later in this topic. If the value of the fExists parameter is set to True on return from this method, the dwRelMode value you passed in is ignored and the value returned in this parameter is the release mode that was assigned when the property group was created.

fExists
A Boolean value that's set to True on return from this method if the shared property group specified in the name parameter existed prior to this call, and False if the property group was created by this call.

Settings

The following constants are used in the dwIsoMode parameter to specify the effective isolation mode for a shared property group.

Constant	Value	Description
LockSetGet	0	Default. Locks a property during a Value call, assuring that every get or set operation on a shared property is atomic. This ensures that two clients can't read or write to the same property at the same time, but it doesn't prevent other clients from concurrently accessing other properties in the same group.
LockMethod	1	Locks all of the properties in the shared property group for exclusive use by the caller as long as the caller's current method is executing. This is the appropriate mode to use when there are interdependencies among properties, or in cases where a client may have to update a property immediately after reading it before it can be accessed again.
Note   When you set the isolation mode to LockMethod, the Shared Property Manager requires access to the calling object's ObjectContext. You can't use this isolation mode to create a shared property group from within an object's constructor or from a non-MTS object because ObjectContext isn't available during object construction and a base client doesn't have an ObjectContext.

The following constants are used in the dwRelMode parameter to specify the effective release mode for a shared property group.

Constant	Value	Description
Standard	0	When all clients have released their references on the property group, the property group is automatically destroyed.
Process	1	The property group isn't destroyed until the process in which it was created has terminated. You must still release all SharedPropertyGroup objects by setting them to Nothing.
Remarks

The CreatePropertyGroup method sets the value in fExists to True if the property group it returns existed prior to the current call. This occurs when another object in the same process has already called CreatePropertyGroup with the same property group name. The CreatePropertyGroup method sets the value in fExists to False if the returned property group was created by the current call.

The isolation mode and release mode are assigned when the property group is originally created and aren't changed if a subsequent call passes different values in these parameters. The caller should always check the value of fExists on return from this method. If fExists is set to True, the caller should check the values returned in dwIsoMode and dwRelMode to determine the isolation and release modes in effect for the property group. For example:

Dim isolationMode As Long

Dim releaseMode As Long

Set isolationMode = LockMethod

Set releaseMode = Process

Set spmGroup = spmMgr.CreatePropertyGroup _

("Counter", isolationMode, releaseMode, fExists)

If fExists Then

If isolationMode <> LockMethod _

Or releaseMode <> Process Then

' Do something appropriate.

EndIf

EndIf

You can pass the constants, LockGetSet or LockMethod as the dwIsoMode argument, and Standard or Process as the dwRelMode argument, directly to the CreatePropertyGroup method. However, when you pass a constant instead of a variable, the CreatePropertyGroup method can't return the isolation and release modes currently in effect if the requested property group already exists.

Note   An object should never attempt to pass a shared property group reference to another object. If the reference is passed outside of the object that acquired it, it's no longer a valid reference.

Example

See Also

Sharing State, IObjectContext Interface, SharedPropertyGroup Object


Group Property

Returns a reference to an existing shared property group.

Applies To

ISharedPropertyGroupManager Interface

Syntax

Set propertygroup = sharedpropertygroupmanager.Group(name)

Parameters

propertygroup
An object variable that evaluates to a SharedPropertyGroup object.

sharedpropertygroupmanager
An object variable that represents the SharedPropertyGroupManager for the current process.

name
A string expression that contains the name of the shared property group to retrieve.

Example

See Also

Sharing State, SharedPropertyGroupManager Object


SharedPropertyGroup Object

The SharedPropertyGroup object is used to create and access the shared properties in a shared property group.

Remarks

To use the SharedPropertyGroup object, you must set a reference to the Shared Property Manager Type Library (mtxspm.dll)

You can create a SharedPropertyGroup object with the CreatePropertyGroup method of the SharedPropertyGroupManager object.

As with any COM object, you must release a SharedPropertyGroup object when you're finished using it, unless it's a local variable. For example:

Set myPropertyGroup = Nothing

The SharedPropertyGroup object provides the following methods and properties.

Method/Property	Description
CreateProperty	Creates a new shared property identified by a string expression that's unique within its property group.
CreatePropertyByPosition	Creates a new shared property identified by a numeric index within its property group.
Property	Returns a reference to a shared property, given the string name by which the property is identified.
PropertyByPosition	Returns a reference to a shared property, given its numeric index in the shared property group.
See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroupManager Object


CreateProperty Method

Creates and returns a reference to a new SharedProperty with a specified name. If a shared property by that name already exists, CreateProperty returns a reference to the existing property.

Applies To

SharedPropertyGroup Object

Syntax

Set property = propertygroup.CreateProperty(name, fExists)

Parameters

propertygroup
An object variable that represents the SharedPropertyGroup to which the new SharedProperty object will belong.

property
An object variable that evaluates to a SharedProperty object.

name
A string expression that contains the name of the property to create. You can use this name later to obtain a reference to this property.

fExists
A Boolean value that's set to True on return from this method if the shared property specified in the name parameter existed prior to this call, and False if the property was created by this call.

Remarks

When you create a shared property, its value is set to the default, which is 0.

If you create a shared property with the CreateProperty method, you can access that property only by using Property. You can't assign a numeric index to the same property and then access it by using PropertyByPosition.

The same shared property group can contain some shared property objects that are identified by name and others that are identified by position.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


CreatePropertyByPosition Method

Creates a new shared property identified by a numeric index that's unique within the property group. If a shared property with the specified index already exists, CreatePropertyByPosition returns a reference to the existing one.

Applies To

SharedPropertyGroup Object

Syntax

Set property = propertygroup.CreatePropertyByPosition (index, fExists)

Parameters

property
An object variable that evaluates to a SharedProperty object.

propertygroup
An object variable that represents the SharedPropertyGroup to which the new SharedProperty object will belong.

index
A Long value that represents the numeric index within the SharedPropertyGroup by which the new property will be referenced. You can use this index later to retrieve the shared property with PropertyByPosition.

fExists
A Boolean value. If fExists is set to True on return from this method, the shared property specified by index existed prior to this call. If it's set to False, the property was created by this call.

Remarks

When you create a shared property, its value is set to the default, which is 0.

If you create a SharedProperty object with the CreatePropertyByPosition method, you can access that property only by using PropertyByPosition. You can't assign a string name to the same property and then access it by using Property. Accessing a property by position is faster than accessing a property by using a string name because it requires less overhead.

The same shared property group can contain some SharedProperty objects that are identified by position and others that are identified by name.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


CreatePropertyByPosition Method Example

Dim spmMgr As SharedPropertyGroupManager

Dim spmGroup As SharedPropertyGroup

Dim spmPropNextNumber As SharedProperty

Dim bExists As Boolean

Dim iNextValue As Integer

' Create the SharedPropertyGroupManager,

' SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

Set spmMgr = CreateObject _

("MTxSpm.SharedPropertyGroupManager.1")

Set spmGroup = spmMgr.CreatePropertyGroup _

("Counter", LockSetGet, Process, bExists)

Set spmPropNextNumber = _

spmGroup.CreatePropertyByPosition(0, bExists)

' Get the next number and increment it.

iNextValue = spmPropNextNumber.Value

spmPropNextNumber.Value = _

spmPropNextNumber.Value + 1


Property Property

Returns a reference to an existing shared property identified by a string name.

Applies To

SharedPropertyGroup Object

Syntax

Set property = propertygroup.Property(name)

Parameters

propertygroup
An object variable that represents the SharedPropertyGroup to which the SharedProperty object belongs.

property
An object variable that evaluates to a SharedProperty object.

name
A string expression that contains the name of the shared property to retrieve.

Remarks

You can use only Property to access properties that were created with the CreateProperty method. To access properties that were created with the CreatePropertyByPosition method, use PropertyByPosition.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method


Property, Group Properties Example

Dim spmMgr As SharedPropertyGroupManager

Dim spmGroup As SharedPropertyGroup

Dim spmPropNextNumber As SharedProperty

Dim iNextValue As Integer

' Get the SharedPropertyGroupManager,

' SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

Set spmMgr = CreateObject _

("MTxSpm.SharedPropertyGroupManager.1")

Set spmGroup = spmMgr.Group("Counter")

Set spmPropNextNumber = spmGroup.Property("Next")

' Get the next number and increment it.

iNextValue = spmPropNextNumber.Value

spmPropNextNumber.Value = _

spmPropNextNumber.Value + 1


PropertyByPosition Property

Returns a reference to an existing shared property identified by its numeric index within the property group.

Applies To

SharedPropertyGroup Object

Syntax

Set sharedproperty = propertygroup.PropertyByPosition(index)

Parameters

propertygroup
An object variable that represents the SharedPropertyGroup object to which the SharedProperty object belongs.

sharedproperty
An object variable that evaluates to a SharedProperty object.

index
A Long value that represents the numeric index within the SharedPropertyGroup of the property to retrieve.

Remarks

You can use only PropertyByPosition to access properties that were created with the CreatePropertyByPosition method. To access properties that were created with the CreateProperty method, use Property.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


PropertyByPosition Property Example

Dim spmMgr As SharedPropertyGroupManager

Dim spmGroup As SharedPropertyGroup

Dim spmPropNextNumber As SharedProperty

Dim iNextValue As Integer

' Get the SharedPropertyGroupManager,

' SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

Set spmMgr = CreateObject _

("MTxSpm.SharedPropertyGroupManager.1")

Set spmGroup = spmMgr.Group("Counter")

Set spmPropNextNumber = spmGroup.PropertyByPosition(0)

' Get the next number and increment it.

iNextValue = spmPropNextNumber.Value

spmPropNextNumber.Value = _

spmPropNextNumber.Value + 1


SharedProperty Object

The SharedProperty object is used to set or retrieve the value of a shared property. A shared property can contain any data type that can be represented by a variant.

Remarks

To use the SharedProperty object, you must set a reference to the Shared Property Manager Type Library (mtxspm.dll).

You can create a SharedProperty object with the CreateProperty method or the CreatePropertyByPosition method.

A SharedProperty object can be created or accessed only from within a SharedPropertyGroup.

As with any COM object, you must release a SharedProperty object when you're finished using it, unless it's a local variable. For example:

Set myProperty = Nothing

The SharedProperty object provides the following property.

Property	Description
Value	Sets or retrieves the value of a shared property.
See Also

Sharing State, MTS Supported Variant Types


Value Property

Sets or retrieves the value of a shared property.

Applies To

SharedProperty Object

Syntax

property.Value = value

Parameters

property
An object variable that represents a SharedProperty object.

value
A Variant containing the value to assign to the SharedProperty object, or the SharedProperty's current value.

Example

See Also

MTS Supported Variant Types, Sharing State


CreatePropertyGroup Method, CreateProperty Method, Value Property Example

Dim spmMgr As SharedPropertyGroupManager

Dim spmGroup As SharedPropertyGroup

Dim spmPropNextNumber As SharedProperty

Dim bExists As Boolean

Dim iNextValue As Integer

' Create the SharedPropertyGroupManager,

' SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

Set spmMgr = CreateObject _

("MTxSpm.SharedPropertyGroupManager.1")

Set spmGroup = spmMgr.CreatePropertyGroup _

("Counter", LockSetGet, Process, bExists)

Set spmPropNextNumber = _

spmGroup.CreateProperty("Next", bExists)

' Get the next number and increment it.

iNextValue = spmPropNextNumber.Value

spmPropNextNumber.Value = _

spmPropNextNumber.Value + 1


ISharedPropertyGroupManager Interface

The ISharedPropertyGroupManager interface is used to create shared property groups and to obtain access to existing shared property groups.

Remarks

The header file for the ISharedPropertyGroupManager interface is mtxspm.h. You must also link mtxguid.lib to your project to use this interface.

You can access the ISharedPropertyGroupManager interface by creating an instance of the SharedPropertyGroupManager by using either IObjectContext::CreateInstance or CoCreateInstance. It makes no difference which you use.

CreateInstance method of the ObjectContext object. It makes no difference which you use.

The Shared Property Manager is a resource dispenser that you can use to share state among multiple objects within a server process. You can't use global variables in a distributed environment because of concurrency and name collision issues. The Shared Property Manager eliminates name collisions by providing shared property groups, which establish unique name spaces for the shared properties they contain. The Shared Property Manager also implements locks and semaphores to protect shared properties from simultaneous access, which could result in lost updates and could leave the properties in an unpredictable state.

Shared properties can be shared only by objects running in the same process. If you want instances of different components to share properties, you have to install the components in the same MTS package. Because there is a risk that administrators will move components from one package to another, it's safest to limit the use of a shared property group to instances of components that are defined in the same DLL.

It's also important for components sharing properties to have the same activation attribute. If two components in the same package have different activation attributes, they generally won't be able to share properties. For example, if one component is configured to run in a client's process and the other is configured to run in a server process, their objects will usually run in different processes, even though they're in the same package.

You should always instantiate the SharedPropertyGroupManager, SharedPropertyGroup, and SharedProperty objects from MTS objects rather than from a base client. If a base client creates shared property groups and properties, the shared properties are inside the base client's process, not in a server process. This means MTS objects can't share the properties unless the objects, too, are running in the client's process (which is generally not a good idea).

Note   When you set the isolation mode to LockMethod, the Shared Property Manager requires access to the calling object's ObjectContext. You can't use this isolation mode to create a shared property group from within an object's constructor or from a non-MTS object because ObjectContext isn't available during object construction and a non-MTS object doesn't have an ObjectContext.

The ISharedPropertyGroupManager interface exposes the following methods and properties.

Method	Description
CreatePropertyGroup	Creates a new SharedPropertyGroup with a string name as an identifier. If a group with the specified name already exists, CreatePropertyGroup returns a reference to the existing group.
get_Group	Returns a reference to an existing shared property group, given a string name by which it can be identified.
get__NewEnum	Returns a reference to an enumerator that iterates through a list of all the shared property groups in a given process.
See Also

Sharing State


ISharedPropertyGroupManager::CreatePropertyGroup Method

Creates and returns a reference to a new shared property group. If a property group with the specified name already exists, CreatePropertyGroup returns a reference to the existing group.

Provided By

ISharedPropertyGroupManager Interface

HRESULT ISharedPropertyGroup::CreatePropertyGroup (

BSTR name,

LONG* plIsoMode,

LONG* plRelMode,

VARIANT_BOOL* pfExists,

ISharedPropertyGroup** ppGroup,

);

Parameters

name
[in] The name of the shared property group to create.

plIsoMode
[in, out] A reference to a LONG that specifies the isolation mode for the properties in the new shared property group. See the table that lists plIsoMode constants later in this topic. If the value of the pfExists parameter is set to VARIANT_TRUE on return from this method, the plIsoMode value you passed in is ignored and the value returned in this parameter is the isolation mode that was assigned when the property group was created.

plRelMode
[in, out] A reference to a LONG that specifies the release mode for the properties in the new shared property group. See the table that lists plRelMode constants later in this topic. If the value of the pfExists parameter is set to VARIANT_TRUE on return from this method, the plRelMode value you passed in is ignored and the value returned in this parameter is the release mode that was assigned when the property group was created.

pfExists
[out] A reference to a BOOL that's set to VARIANT_TRUE on return from this method if the shared property group specified in the name parameter existed prior to this call, and VARIANT_FALSE if the property group was created by this call.

ppGroup
[out] A reference to a shared property group identified by the BSTR passed in the name parameter, or NULL if an error is encountered.

Settings

The following constants are used in the plIsoMode parameter to specify the effective isolation mode for a shared property group.

Constant	Value	Description
LockSetGet	0	Default. Locks a property during a get_Value or put_Valuecall, assuring that every get or set operation on a shared property is atomic. This ensures that two clients can't read or write to the same property at the same time, but it doesn't prevent other clients from concurrently accessing other properties in the same group.
LockMethod	1	Locks all of the properties in the shared property group for exclusive use by the caller as long as the caller's current method is executing. This is the appropriate mode to use when there are interdependencies among properties, or in cases where a client may have to update a property immediately after reading it before it can be accessed again.
Note   When you set the isolation mode to LockMethod, the Shared Property Manager requires access to the calling object's ObjectContext. You can't use this isolation mode to create a shared property group from within an object's constructor or from a non-MTS object because ObjectContext isn't available during object construction and a base client doesn't have an ObjectContext.

The following constants are used in the plRelMode parameter to specify the effective release mode for a shared property group.

Constant	Value	Description
Standard	0	When all clients have released their references on the property group, the property group is automatically destroyed. (This is the default COM mode.)
Process	1	The property group isn't destroyed until the process in which it was created has terminated.  (Objects that hold references on a property group must still call Release on their references).
Return Values

S_OK
A reference to the shared property group specified in the name parameter is returned in the ppGroup parameter.

CONTEXT_E_NOCONTEXT
The caller isn't executing under the MTS run-time environment. A caller must be executing under MTS to use the Shared Property Manager.

E_INVALIDARG
At least one of the parameters is invalid, or the same object is attempting to create the same property group more than once.

Remarks

The CreatePropertyGroup method sets the value in pfExists to VARIANT_TRUE if the property group it returns in the ppGroup parameter existed prior to the current call. This occurs when another object in the same process has already called CreatePropertyGroup with the same property group name. The CreatePropertyGroup method sets the value in pfExists to  VARIANT_FALSE if the returned property group was created by the current call.

The isolation mode and release mode are assigned when the property group is originally created and aren't changed if a subsequent call passes different values in these parameters. The caller should always check the value of pfExists on return from this method. If pfExists is set to  VARIANT_TRUE, the caller should check the values returned in plIsoMode and plRelMode to determine the isolation and release modes in effect for the property group. For example:

hr = pPropGpMgr->CreatePropertyGroup(stName,

&lIsolationMode, &lReleaseMode, &fAlreadyExists,

&pPropGp);

if (fAlreadyExists) {

if ((lIsolationMode != LockMethod) ||

(lReleaseMode != Process)) {

// Do something appropriate.

}

}

If*

Note   An object should never attempt to pass a shared property group reference to another object. If the reference is passed outside of the object that acquired it, it's no longer a valid reference.

Example

See Also

Sharing State, IObjectContext Interface, ISharedPropertyGroup Interface


ISharedPropertyGroupManager::get_Group Method

Returns a reference to an existing shared property group.

Provided By

ISharedPropertyGroupManager Interface

HRESULT ISharedPropertyGroupManager::get_Group (

BSTR name,

ISharedPropertyGroup** ppGroup,

);

Parameters

name
[in] The name of the shared property group to retrieve.

ppGroup
[out] A reference to the shared property group specified in the name parameter, or NULL if the property group doesn't exist.

Return Values

S_OK
The shared property group exists, and a reference to it is returned in the ppGroup parameter.

E_INVALIDARG
The shared property group with the name specified in the name parameter doesn't exist.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroupManager Interface


ISharedPropertyGroupManager::get__NewEnum Method

Returns a reference to an enumerator that you can use to iterate through all the shared property groups in a process.

Provided By

ISharedPropertyGroupManager Interface

HRESULT ISharedPropertyGroupManager::get__NewEnum (

IUnknown** ppEnumerator

);

Parameters

ppEnumerator
[out] A reference to the IUnknown interface on a new enumerator object that you can use to iterate through the list of all the shared property groups in the process.

Return Values

S_OK
A reference to the requested enumerator is returned in the ppEnumerator parameter.

Remarks

You use the get__NewEnum method to obtain a reference to an enumerator object. You should immediately call QueryInterface on the returned IUnknown for the IEnumVARIANT interface. This interface exposes several methods you can use to iterate through a list of BSTRs representing shared property group names. Once you have a name, you can use the get_Group method to obtain a reference to the shared property group it represents.

As with any COM object, you must release an enumerator object when you're finished using it. When you enumerate the shared property groups, all groups will be included. However, if you then call CreatePropertyGroup to add a new group, the existing enumerator won't include the new group even if you call Reset or Clone. To include the new group, you must create a new enumerator by calling get__NewEnum again.

Note   get__NewEnum has two underscore characters between get and NewEnum.

Example

See Also

ISharedPropertyGroupManager::get_Group Method, ISharedPropertyGroup Interface


ISharedPropertyGroupManager::get__NewEnum Method Example

#include <mtxspm.h>

ISharedPropertyGroupManager* pspgm = NULL;

IUnknown* pUnknown = NULL;

IEnumVARIANT* pEnum = NULL;

VARIANT v;

ULONG cElementsFetched;

int i;

HRESULT hr;

// Get the enumerator object.

hr = pspgm->get__NewEnum(&pUnknown);

// Query for the IEnumVARIANT interface.

hr = pUnknown->QueryInterface(IID_IEnumVARIANT, (void**) &pEnum);

// Use the enumerator to iterate through

// the property group names.

for(i = 0; i < 10; i++)

{

VariantInit(&v);

pEnum->Next(1, &v, &cElementsFetched);

// Do something with the returned

// property group names.

}


ISharedPropertyGroup Interface

The ISharedPropertyGroup interface is used to create and access the shared properties in a shared property group.

Remarks

The header file for the ISharedPropertyGroup interface is mtxspm.h. You must also link mtxguid.lib to your project to use this interface.

You can access the ISharedPropertyGroup interface by creating a SharedPropertyGroup object with the ISharedPropertyGroupManager::CreatePropertyGroup method.

As with any COM object, you must release a SharedPropertyGroup object when you're finished using it.

The ISharedPropertyGroup interface exposes the following methods.

CreateProperty	Creates a new shared property identified by a string expression that's unique within its property group.
CreatePropertyByPosition	Creates a new shared property identified by a numeric index within its property group.
get_Property	Returns a reference to a shared property, given the string name by which the property is identified.
get_PropertyByPosition	Returns a reference to a shared property, given its numeric index in the shared property group.
See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroupManager Interface


ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method

Creates and returns a reference to a new SharedProperty with a specified name. If a shared property by that name already exists, CreateProperty returns a reference to the existing property.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

HRESULT ISharedPropertyGroup::CreateProperty (

BSTR name,

VARIANT_BOOL* pfExists;

ISharedProperty** ppProp,

);

Parameters

name
[in] The name of the property to create. You can use this name later to obtain a reference to this property by using the get_Property method.

pfExists
[out] A reference to a Boolean value that's set to VARIANT_TRUE on return from this method if the shared property specified in the name parameter existed prior to this call, and VARIANT_FALSE if the property was created by this call.

ppProp
[out] A reference to a SharedProperty object with the name specified in the name parameter, or NULL if an error is encountered.

Return Values

S_OK
A reference to a shared property with the name specified in the name parameter is returned in the parameter ppProp.

E_INVALIDARG
One or more of the arguments passed in is invalid.

Remarks

When you create a shared property, its value is set to the default, which is a VARIANT of type VT_I4, with a value of 0.

If you create a shared property with the CreateProperty method, you can access that property only by using the get_Property method. You can't assign a numeric index to the same property and then access it by using the get_PropertyByPosition method.

The same shared property group can contain some shared property objects that are identified by name and others that are identified by position.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method

Creates a new shared property identified by a numeric index that's unique within the property group. If a shared property with the specified index already exists, CreatePropertyByPosition returns a reference to the existing one.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

HRESULT ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition (

INT index,

VARIANT_BOOL* pfExists;

ISharedProperty** ppProp,

);

Parameters

index
[in] The numeric index within the SharedPropertyGroup by which the new property will be referenced. You can use this index later to retrieve the shared property with the get_PropertyByPosition method.

pfExists
[out] A reference to a Boolean value. If pfExists is set to VARIANT_TRUE on return from this method, the shared property specified by index existed prior to this call. If it's set to VARIANT_FALSE, the property was created by this call.

ppProp
[out] A reference to a shared property object identified by the numeric index passed in the index parameter, or NULL if an error is encountered.

Return Values

S_OK
A reference to the shared property occupying the position specified in the index parameter is returned in the ppProp parameter.

E_INVALIDARG
One or more of the arguments passed in is invalid.

Remarks

When you create a shared property, its value is set to the default, which is a VARIANT of type VT_I4, with a value of 0.

If you create a SharedProperty object with the CreatePropertyByPosition method, you can access that property only by using the get_PropertyByPosition method. You can't assign a string name to the same property and then access it by using the get_Property method. Accessing a property by position is faster than accessing a property by using a string name because it requires less overhead.

The same shared property group can contain some SharedProperty objects that are identified by position and others that are identified by name.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method Example

#include <mtx.h>

#include <mtxspm.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

ISharedPropertyGroupManager* pPropGpMgr = NULL;

ISharedPropertyGroup* pPropGp = NULL;

ISharedProperty* pPropNextNum = NULL;

VARIANT_BOOL fAlreadyExists = VARIANT_FALSE;

LONG lIsolationMode = LockMethod;

LONG lReleaseMode = Process;

BSTR stName;

VARIANT vNext;

LONG lNextValue = 0L;

HRESULT hr = S_OK;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Create the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

hr = pObjectContext->CreateInstance

(CLSID_SharedPropertyGroupManager,

IID_ISharedPropertyGroupManager,

(void**)&pPropGpMgr);

stName = SysAllocString(L"Counter");

hr = pPropGpMgr->CreatePropertyGroup(stName,

&lIsolationMode, &lReleaseMode, &fAlreadyExists,

&pPropGp);

SysFreeString(stName);

hr = pPropGp->CreatePropertyByPosition

(0, &fAlreadyExists, &pPropNextNum);

// Get the next number and increment the counter.

VariantInit(&vNext);

vNext.vt = VT_I4;

hr = pPropNextNum->get_Value(&vNext);

lNextValue = vNext.lVal++;

hr = pPropNextNum->put_Value(vNext);


ISharedPropertyGroup::get_Property Method

Returns a reference to an existing shared property identified by a string name.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

HRESULT ISharedPropertyGroup::get_Property (

BSTR name,

ISharedProperty** ppProperty,

);

Parameters

name
[in] The name of the shared property to retrieve.

ppProperty
[out] A reference to the shared property specified in the name parameter, or NULL if the property doesn't exist.

Return Values

S_OK
The shared property specified by name was found and a reference to it is returned in the ppProperty parameter.

E_INVALIDARG
Either the argument passed in the ppProperty parameter was a null pointer, or there is no property in the shared property group with the name specified in the name parameter.

Remarks

You can use only the get_Property method to access properties that were created with the CreateProperty method. To access properties that were created with the CreatePropertyByPosition method, use the get_PropertyByPosition method.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method


ISharedPropertyGroupManager::get_Group, ISharedPropertyGroup::get_Property Methods Example

#include <mtx.h>

#include <mtxspm.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

ISharedPropertyGroupManager* pPropGpMgr = NULL;

ISharedPropertyGroup* pPropGp = NULL;

ISharedProperty* pPropNextNum = NULL;

BSTR stName, stNextNumber;

VARIANT vNext;

LONG lNextValue = 0L;

HRESULT hr = S_OK;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Get the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

hr = pObjectContext->CreateInstance

(CLSID_SharedPropertyGroupManager,

IID_ISharedPropertyGroupManager,

(void**)&pPropGpMgr);

stName = SysAllocString(L"Counter");

hr = pPropGpMgr->get_Group(stName, &pPropGp);

SysFreeString(stName);

stNextNumber = SysAllocString(L"NextNum");

hr = pPropGp->get_Property

(stNextNumber, &pPropNextNum);

SysFreeString(stNextNumber);

// Get the next number and increment the counter.

VariantInit(&vNext);

vNext.vt = VT_I4;

hr = pPropNextNum->get_Value(&vNext);

lNextValue = vNext.lVal++;

hr = pPropNextNum->put_Value(vNext);


ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method

Returns a reference to an existing shared property identified by its numeric index within the property group.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

HRESULT ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition (

INT index,

ISharedProperty** ppProperty,

);

Parameters

index
[in] The numeric index within the SharedPropertyGroup of the property to retrieve.

ppProperty
[out] A reference to the shared property specified by the index parameter, or NULL if the property doesn't exist.

Return Values

S_OK
The shared property specified by index was found and a reference to it is returned in the ppProperty parameter.

E_INVALIDARG
Either the argument passed in the ppProperty parameter was a null pointer, or there is no property in the shared property group with the index number specified in the index parameter.

Remarks

You can use only the get_PropertyByPosition method to access properties that were created with the CreatePropertyByPosition method. To access properties that were created with the CreateProperty method, use the get_Property method.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method Example

#include <mtx.h>

#include <mtxspm.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

ISharedPropertyGroupManager* pPropGpMgr = NULL;

ISharedPropertyGroup* pPropGp = NULL;

ISharedProperty* pPropNextNum = NULL;

BSTR stName;

VARIANT vNext;

LONG lNextValue = 0L;

HRESULT hr = S_OK;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Get the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

hr = pObjectContext->CreateInstance

(CLSID_SharedPropertyGroupManager,

IID_ISharedPropertyGroupManager,

(void**)&pPropGpMgr);

stName = SysAllocString(L"Counter");

hr = pPropGpMgr->get_Group(stName, &pPropGp);

SysFreeString(stName);

hr = pPropGp->get_PropertyByPosition

(0, &pPropNextNum);

// Get the next number and increment the counter.

VariantInit(&vNext);

vNext.vt = VT_I4;

hr = pPropNextNum->get_Value(&vNext);

lNextValue = vNext.lVal++;

hr = pPropNextNum->put_Value(vNext);


ISharedProperty Interface

The ISharedProperty interface is used to set or retrieve the value of a shared property. A shared property can contain any data type that can be represented by a variant.

Remarks

The header file for the ISharedProperty interface is mtxspm.h. You must also link mtxguid.lib to your project to use this interface.

You can access the ISharedProperty interface by creating a SharedProperty object with the ISharedPropertyGroup::CreateProperty method or the ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition method.

A SharedProperty object can be created or accessed only from within a SharedPropertyGroup.

As with any COM object, you must release a SharedProperty object when you're finished using it.

The ISharedProperty interface exposes the following methods.

Method	Description
get_Value	Retrieves the value of a shared property.
put_Value	Sets the value of a shared property.
See Also

Sharing State, MTS Supported Variant Types


ISharedProperty::get_Value Method

Retrieves the value of a shared property.

Provided By

ISharedProperty Interface

HRESULT ISharedProperty::get_Value (

VARIANT* pVal

);

Parameters

pVal
[out] A reference to a variant in which the value of the shared property will be returned.

Return Values

S_OK
A reference to a VARIANT containing the value of the shared property is returned in the pVal parameter.

E_INVALIDARG
The argument passed in the pval parameter is invalid.

Example

See Also

MTS Supported Variant Types, Sharing State


ISharedProperty::put_Value Method

Assigns a value to a shared property.

Provided By

ISharedProperty Interface

HRESULT ISharedProperty::put_Value (

VARIANT value

);

Parameters

value
[in] A VARIANT containing the value to assign to the SharedProperty object.

Return Values

S_OK
The shared property's value has been set to value.

E_INVALIDARG
The argument passed in the value parameter has the VT_BYREF bit set.

DISP_E_ARRAYISLOCKED
The argument passed in the value parameter contains an array that's locked.

DISP_E_BADVARTYPE
The argument passed in the value parameter isn't a valid VARIANT type.

Example

See Also

MTS Supported Variant Types, Sharing State


CreatePropertyGroup, CreateProperty, put_Value, get_Value Methods Example

#include <mtx.h>

#include <mtxspm.h>

IObjectContext* pObjectContext = NULL;

ISharedPropertyGroupManager* pPropGpMgr = NULL;

ISharedPropertyGroup* pPropGp = NULL;

ISharedProperty* pPropNextNum = NULL;

VARIANT_BOOL fAlreadyExists = VARIANT_FALSE;

LONG lIsolationMode = LockMethod;

LONG lReleaseMode = Process;

LONG lNextValue = 0L;

BSTR stName, stNextNumber;

VARIANT vNext;

HRESULT hr = S_OK;

hr = GetObjectContext(&pObjectContext);

// Create the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

hr = pObjectContext->CreateInstance

(CLSID_SharedPropertyGroupManager,

IID_ISharedPropertyGroupManager,

(void**)&pPropGpMgr);

stName = SysAllocString(L"Counter");

hr = pPropGpMgr->CreatePropertyGroup(stName,

&lIsolationMode, &lReleaseMode, &fAlreadyExists,

&pPropGp);

SysFreeString(stName);

stNextNumber = SysAllocString(L"NextNum");

hr = pPropGp->CreateProperty

(stNextNumber, &fAlreadyExists, &pPropNextNum);

SysFreeString(stNextNumber);

// Get the next number and increment the counter.

VariantInit(&vNext);

vNext.vt = VT_I4;

hr = pPropNextNum->get_Value(&vNext);

lNextValue = vNext.lVal++;

hr = pPropNextNum->put_Value(vNext);


ISharedPropertyGroupManager Interface

The ISharedPropertyGroupManager interface is used to create shared property groups and to obtain access to existing shared property groups.

Remarks

The ISharedPropertyGroupManager interface is declared in the package com.ms.mtx.

You can access the ISharedPropertyGroupManager interface by creating an instance of the SharedPropertyGroupManager by using either IObjectContext.CreateInstance or new SharedPropertyGroupManager. It makes no difference which you use.

CreateInstance method of the ObjectContext object. It makes no difference which you use.

The Shared Property Manager is a resource dispenser that you can use to share state among multiple objects within a server process. You can't use global variables in a distributed environment because of concurrency and name collision issues. The Shared Property Manager eliminates name collisions by providing shared property groups, which establish unique name spaces for the shared properties they contain. The Shared Property Manager also implements locks and semaphores to protect shared properties from simultaneous access, which could result in lost updates and could leave the properties in an unpredictable state.

Shared properties can be shared only by objects running in the same process. If you want instances of different components to share properties, you have to install the components in the same MTS package. Because there is a risk that administrators will move components from one package to another, it's safest to limit the use of a shared property group to instances of components that are defined in the same DLL.

It's also important for components sharing properties to have the same activation attribute. If two components in the same package have different activation attributes, they generally won't be able to share properties. For example, if one component is configured to run in a client's process and the other is configured to run in a server process, their objects will usually run in different processes, even though they're in the same package.

You should always instantiate the SharedPropertyGroupManager, SharedPropertyGroup, and SharedProperty objects from MTS objects rather than from a base client. If a base client creates shared property groups and properties, the shared properties are inside the base client's process, not in a server process. This means MTS objects can't share the properties unless the objects, too, are running in the client's process (which is generally not a good idea).

Note   When you set the isolation mode to LOCKMODE_METHOD, the Shared Property Manager requires access to the calling object's ObjectContext. You can't use this isolation mode to create a shared property group from within an object's constructor or from a non-MTS object because ObjectContext isn't available during object construction and a non-MTS object doesn't have an ObjectContext.

The ISharedPropertyGroupManager interface exposes the following methods and properties.

Method	Description
CreatePropertyGroup	Creates a new SharedPropertyGroup with a string name as an identifier. If a group with the specified name already exists, CreatePropertyGroup returns a reference to the existing group.
getGroup	Returns a reference to an existing shared property group, given a string name by which it can be identified.
get_NewEnum	Returns a reference to an enumerator that iterates through a list of all the shared property groups in a given process.
See Also

Sharing State


ISharedPropertyGroupManager.CreatePropertyGroup Method

Creates and returns a reference to a new shared property group. If a property group with the specified name already exists, CreatePropertyGroup returns a reference to the existing group.

Provided By

ISharedPropertyGroupManager Interface

ISharedPropertyGroup CreatePropertyGroup (

String name,

int[] lockmode,

int[]  releasemode,

boolean[] exists,

);

Parameters

name
[in] The name of the shared property group to create.

lockmode
[in, out] An array of one integer that specifies the isolation mode for the properties in the new shared property group. See the table that lists lockmode constants later in this topic. If the value of the exists parameter is set to true on return from this method, the lockmode value you passed in is ignored and the value returned in this parameter is the isolation mode that was assigned when the property group was created.

releasemode
[in, out] An array of one integer that specifies the release mode for the properties in the new shared property group. See the table that lists releasemode constants later in this topic. If the value of the exists parameter is set to true on return from this method, the releasemode value you passed in is ignored and the value returned in this parameter is the release mode that was assigned when the property group was created.

exists
[out] An array of one boolean that's set to true on return from this method if the shared property group specified in the name parameter existed prior to this call, and false if the property group was created by this call.

Settings

The following constants are used in the lockmode parameter to specify the effective isolation mode for a shared property group. These constants are static final members of the ISharedPropertyGroupManager interface.

Constant	Value	Description
LOCKMODE _SETGET	0	Default. Locks a property during a getValue or putValuecall, assuring that every get or set operation on a shared property is atomic. This ensures that two clients can't read or write to the same property at the same time, but it doesn't prevent other clients from concurrently accessing other properties in the same group.
LOCKMODE _METHOD	1	Locks all of the properties in the shared property group for exclusive use by the caller as long as the caller's current method is executing. This is the appropriate mode to use when there are interdependencies among properties, or in cases where a client may have to update a property immediately after reading it before it can be accessed again.
Note   When you set the isolation mode to LOCKMODE_METHOD, the Shared Property Manager requires access to the calling object's ObjectContext. You can't use this isolation mode to create a shared property group from within an object's constructor or from a non-MTS object because ObjectContext isn't available during object construction and a base client doesn't have an ObjectContext.

The following constants are used in the releasemode parameter to specify the effective release mode for a shared property group. These constants are static final members of the ISharedPropertyGroupManager interface.

Constant	Value	Description
RELEASE MODE_ STANDARD	0	When all clients have released their references on the property group, the property group is automatically destroyed. (This is the default COM mode.)
RELEASE MODE_ PROCESS	1	The property group isn't destroyed until the process in which it was created has terminated.
Return Value

A reference to a shared property group identified by the string expression passed in the name parameter, or null if an error is encountered.

Remarks

The CreatePropertyGroup method sets the value in exists to true if the property group it returns existed prior to the current call. This occurs when another object in the same process has already called CreatePropertyGroup with the same property group name. The CreatePropertyGroup method sets the value in exists to false if the returned property group was created by the current call.

The isolation mode and release mode are assigned when the property group is originally created and aren't changed if a subsequent call passes different values in these parameters. The caller should always check the value of exists on return from this method. If exists is set to true, the caller should check the values returned in lockmode and releasemode to determine the isolation and release modes in effect for the property group. For example:

propGp = propGpMgr.CreatePropertyGroup

("Counter", aiIsolationMode,

aiReleaseMode, afAlreadyExists);

if (afAlreadyExists[0]) {

if ((aiIsolationMode[0] !=

ISharedPropertyGroupManager.LOCKMODE_METHOD) ||

(aiReleaseMode[0] ISharedPropertyGroupManager.

RELEASEMODE_PROCESS)) {

// Do something appropriate.

}

}

If*

Note   An object should never attempt to pass a shared property group reference to another object. If the reference is passed outside of the object that acquired it, it's no longer a valid reference.

Example

See Also

Sharing State, IObjectContext Interface, ISharedPropertyGroup Interface


ISharedPropertyGroupManager.getGroup Method

Returns a reference to an existing shared property group.

Provided By

ISharedPropertyGroupManager Interface

ISharedPropertyGroup getGroup (

String name,

);

Parameters

name
[in] The name of the shared property group to retrieve.

Return Value

A reference to the shared property group specified in the name parameter, or null if the property group doesn't exist.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroupManager Interface


ISharedPropertyGroupManager.get_NewEnum Method

Returns a reference to an enumerator that you can use to iterate through all the shared property groups in a process.

Provided By

ISharedPropertyGroupManager Interface

IUnknown get_NewEnum ( );

Return Value

A reference to the IUnknown interface on a new enumerator object that you can use to iterate through the list of all the shared property groups in the process.

Remarks

You use the get_NewEnum method to obtain a reference to an enumerator object. You should immediately cast the returned value to the IEnumVariant interface. This interface exposes several methods you can use to iterate through a list of string expressions representing shared property group names. Once you have a name, you can use the getGroup method to obtain a reference to the shared property group it represents. When you enumerate the shared property groups, all groups will be included. However, if you then call CreatePropertyGroup to add a new group, the existing enumerator won't include the new group even if you call Reset or Clone. To include the new group, you must create a new enumerator by calling NewEnum again.

Example

See Also

ISharedPropertyGroupManager.getGroup Method, ISharedPropertyGroup Interface


get_NewEnum Method Example

import com.ms.mtx.*;

ISharedPropertyGroupManager spgm = null;

IEnumVariant myEnum = null;

Variant v;

int i;

// Get the enumerator object and

// cast the returned interface to IEnumVariant.

myEnum = (IEnumVariant)spgm.get_NewEnum();

// Use the enumerator to iterate through

// the property group names.

for(i = 0; i < 10; i++){

v = Enum.Next(1);

// Do something with the returned

// property group names.

}


ISharedPropertyGroup Interface

The ISharedPropertyGroup interface is used to create and access the shared properties in a shared property group.

Remarks

The ISharedPropertyGroup interface is declared in the package com.ms.mtx.

You can access the ISharedPropertyGroup interface by creating a SharedPropertyGroup object with the ISharedPropertyGroupManager.CreatePropertyGroup method.

The ISharedPropertyGroup interface exposes the following methods.

CreateProperty	Creates a new shared property identified by a string expression that's unique within its property group.
CreatePropertyByPosition	Creates a new shared property identified by a numeric index within its property group.
getProperty	Returns a reference to a shared property, given the string name by which the property is identified.
getPropertyByPosition	Returns a reference to a shared property, given its numeric index in the shared property group.
See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroupManager Interface


ISharedPropertyGroup.CreateProperty Method

Creates and returns a reference to a new SharedProperty with a specified name. If a shared property by that name already exists, CreateProperty returns a reference to the existing property.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

ISharedProperty CreateProperty (

String name,

boolean[] exists;

);

Parameters

name
[in] The name of the property to create. You can use this name later to obtain a reference to this property by using the getProperty method.

exists
[out] An array of one Boolean value that's set to true on return from this method if the shared property specified in the name parameter existed prior to this call, and false if the property was created by this call.

Return Value

A reference to a shared property object with the name specified in the name parameter, or null if an error is encountered.

Remarks

When you create a shared property, its value is set to the default, which is a Variant with an integer value of 0.

If you create a shared property with the CreateProperty method, you can access that property only by using the getProperty method. You can't assign a numeric index to the same property and then access it by using the getPropertyByPosition method.

The same shared property group can contain some shared property objects that are identified by name and others that are identified by position.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


ISharedPropertyGroup.CreatePropertyByPosition Method

Creates a new shared property identified by a numeric index that's unique within the property group. If a shared property with the specified index already exists, CreatePropertyByPosition returns a reference to the existing one.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

ISharedProperty CreatePropertyByPosition (

int index,

boolean[] exists;

);

Parameters

index
[in] The numeric index within the SharedPropertyGroup by which the new property will be referenced. You can use this index later to retrieve the shared property with the getPropertyByPosition method.

exists
[out] An array of one boolean value. If exists is set to true on return from this method, the shared property specified by index existed prior to this call. If it's set to false, the property was created by this call.

Return Value

A reference to a shared property object that's identified by the numeric index passed in the index parameter, or null if an error is encountered.

Remarks

When you create a shared property, its value is set to the default, which is a Variant with an integer value of 0.

If you create a SharedProperty object with the CreatePropertyByPosition method, you can access that property only by using the getPropertyByPosition method. You can't assign a string name to the same property and then access it by using the getProperty method. Accessing a property by position is faster than accessing a property by using a string name because it requires less overhead.

The same shared property group can contain some SharedProperty objects that are identified by position and others that are identified by name.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


ISharedPropertyGroup.CreatePropertyByPosition Method Example

import com.ms.mtx.*;

ISharedPropertyGroupManager propGpMgr = null;

ISharedPropertyGroup propGp = null;

ISharedProperty propNextNum = null;

Variant vNext;

int iNextValue = 0;

boolean[] afAlreadyExists = new boolean[1];

int[] aiIsolationMode = new int[1];

aiIsolationMode[0] =

ISharedPropertyGroupManager.LOCKMODE_SETGET;

int[] aiReleaseMode = new int[1];

aiReleaseMode[0] =

ISharedPropertyGroupManager.RELEASEMODE_PROCESS;

// Create the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

propGpMgr = new SharedPropertyGroupManager();

propGp = propGpMgr.CreatePropertyGroup

("Counter", aiIsolationMode,

aiReleaseMode, afAlreadyExists);

propNextNum = propGp.CreatePropertyByPosition

(0, fAlreadyExists);

// Get the next number and increment it.

VariantInit(&vNext);

vNext = propNextNum.getValue();

iNextValue = vNext.getInt();

vNext.putInt(iNextValue + 1);

propNextNum.putValue(vNext);


ISharedPropertyGroup.getProperty Method

Returns a reference to an existing shared property identified by a string name.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

ISharedProperty getProperty (

String name,

);

Parameters

name
[in] A string expression that contains the name of the shared property to retrieve.

Return Value

A reference to the shared property specified in the name parameter, or null if the property doesn't exist.

Remarks

You can use only the getProperty method to access properties that were created with the CreateProperty method. To access properties that were created with the CreatePropertyByPosition method, use the getPropertyByPosition method.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method


ISharedPropertyGroupManager.getGroup, ISharedPropertyGroup.getProperty Methods Example

import com.ms.mtx.*;

ISharedPropertyGroupManager propGpMgr = null;

ISharedPropertyGroup propGp = null;

ISharedProperty propNextNum = null;

Variant vNext;

int iNextValue = 0;

// Get the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

propGpMgr = new SharedPropertyGroupManager();

propGp = propGpMgr.getGroup("Counter");

propNextNum = propGp.getProperty("NextNum");

// Get the next number and increment it.

VariantInit(&vNext);

vNext = propNextNum.getValue();

iNextValue = vNext.getInt();

vNext.putInt(iNextValue + 1);

propNextNum.putValue(vNext);


ISharedPropertyGroup.getPropertyByPosition Method

Returns a reference to an existing shared property identified by its numeric index within the property group.

Provided By

ISharedPropertyGroup Interface

ISharedProperty getPropertyByPosition (

INT index,

);

Parameters

index
[in] The numeric index within the SharedPropertyGroup of the property to retrieve.

Return Value

A reference to the shared property specified by the index parameter, or null if the property doesn't exist.

Remarks

You can use only the getPropertyByPosition method to access properties that were created with the CreatePropertyByPosition method. To access properties that were created with the CreateProperty method, use the getProperty method.

Example

See Also

Sharing State, ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method, ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method, ISharedPropertyGroup::get_Property Method


ISharedPropertyGroup.getPropertyByPosition Method Example

import com.ms.mtx.*;

ISharedPropertyGroupManager propGpMgr = null;

ISharedPropertyGroup propGp = null;

ISharedProperty propNextNum = null;

Variant vNext;

int iNextValue = 0;

// Get the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

propGpMgr = new SharedPropertyGroupManager();

propGp = propGpMgr.getGroup("Counter");

propNextNum = propGp.getPropertyByPosition(0);

// Get the next number and increment it.

VariantInit(&vNext);

vNext = propNextNum.getValue();

iNextValue = vNext.getInt();

vNext.putInt(iNextValue + 1);

propNextNum.putValue(vNext);


ISharedProperty Interface

The ISharedProperty interface is used to set or retrieve the value of a shared property. A shared property can contain any data type that can be represented by a variant.

Remarks

The ISharedProperty interface is declared in the package com.ms.mtx.

You can access the ISharedProperty interface by creating a SharedProperty object with the ISharedPropertyGroup.CreateProperty method or the ISharedPropertyGroup.CreatePropertyByPosition method.

A SharedProperty object can be created or accessed only from within a SharedPropertyGroup.

The ISharedProperty interface exposes the following methods.

Method	Description
getValue	Retrieves the value of a shared property.
putValue	Sets the value of a shared property.
See Also

Sharing State, MTS Supported Variant Types


ISharedProperty.getValue Method

Retrieves the value of a shared property.

Provided By

ISharedProperty Interface

Variant getValue ( );

Return Value

A Variant in which the value of the shared property will be returned.

Example

See Also

MTS Supported Variant Types, Sharing State


ISharedProperty.putValue Method

Assigns a value to a shared property.

Provided By

ISharedProperty Interface

void putValue (

Variant value

);

Parameters

value
[in] A Variant containing the value to assign to the SharedProperty object.

Example

See Also

MTS Supported Variant Types, Sharing State


CreatePropertyGroup, CreateProperty, putValue, getValue Methods Example

import com.ms.mtx.*;

ISharedPropertyGroupManager propGpMgr = null;

ISharedPropertyGroup propGp = null;

ISharedProperty propNextNum = null;

Variant vNext;

int iNextValue = 0;

boolean[] afAlreadyExists = new boolean[1];

int[] aiIsolationMode = new int[1];

aiIsolationMode[0] =

ISharedPropertyGroupManager.LOCKMODE_SETGET;

int[] aiReleaseMode = new int[1];

aiReleaseMode[0] =

ISharedPropertyGroupManager.RELEASEMODE_PROCESS;

// Create the SharedPropertyGroupManager,

// SharedPropertyGroup, and SharedProperty.

propGpMgr = new SharedPropertyGroupManager();

propGp = propGpMgr.CreatePropertyGroup

("Counter", aiIsolationMode,

aiReleaseMode, afAlreadyExists);

propNextNum = propGp.CreateProperty

("NextNum", afAlreadyExists);

// Get the next number and increment it.

VariantInit(&vNext);

vNext = propNextNum.getValue();

iNextValue = vNext.getInt();

vNext.putInt(iNextValue + 1);

propNextNum.putValue(vNext);


TransactionContext Object

The TransactionContext object is used by a base client to compose the work of one or more MTS objects into an atomic transaction and to commit or abort the transaction.

Remarks

To use the TransactionContext object, you must set a reference to the Transaction Context Type Library (txctx.dll).

You can use a TransactionContext object to scope a transaction from a base client. You begin the transaction by instantiating a TransactionContext object, and you end the transaction by calling Commit or Abort on the object. The base client itself never executes within the transaction.

The TransactionContext component is a standard MTS component. The component's transaction attribute is set to Requires a new transaction, which means that a TransactionContext object is always the root of a transaction. When a base client instantiates an object by using the TransactionContext object's CreateInstance method, the new object and its descendants will participate in theTransactionContext object's transaction unless the new object's transaction attribute is set to Requires a new transaction or Does not support transactions.

You could easily write your own TransactionContext component. You would simply create a component that implements the methods Commit, Abort, and CreateInstance, and set the component's transaction attribute to Requires a new transaction. The three methods would do nothing more than call GetObjectContext and invoke their ObjectContext object's SetComplete, SetAbort, and CreateInstance methods, respectively.

Before you use TransactionContext to compose the work of existing components in a transaction, you should consider implementing a separate component that not only composes their work but encapsulates it into a reusable unit. This new component would not only serve the needs of the current base client, but other clients could also use it. In one approach, the base client instantiates a TransactionContext object, calls its CreateInstance method to instantiate other objects, calls various methods on those objects, and finally calls Commit or Abort on the TransactionContext object. In the other approach, you create a new component that requires a transaction. This new component instantiates the other objects using its ObjectContext object's CreateInstance method, calls the relevant methods on those other objects itself, and then calls SetComplete or SetAbort on its ObjectContext when it's done. Using this approach, the base client only needs to instantiate this one object, and invoke one method on it, and the object does the rest of the work. When other clients require the same functionality, they can reuse the new component.

You obtain a reference to a TransactionContext object with CreateObject. For example:

Set objTransactionContext = _

CreateObject("TxCtx.TransactionContext")

The TransactionContext object provides the following methods.

Method	Description
Abort	Aborts the work of all MTS objects participating in the current transaction. The transaction is completed on return from this method.
Commit	Attempts to commit the work of all MTS objects participating in the current transaction. If any of the MTS objects participating in the transaction have called SetAbort or DisableCommit, or if a system error has occurred, the transaction will be aborted. Otherwise, the transaction will be committed. In either case, the transaction is completed on return from this method.
CreateInstance	Instantiates another MTS object. If the component that provides the object is configured to support or require a transaction, then the new object runs under the transaction of the TransactionContextobject.
See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions


Abort Method

Aborts the current transaction.

Applies To

TransactionContext Object

Syntax

transactioncontextobject.Abort

The transactioncontextobject placeholder represents an object variable that evaluates to a TransactionContext object.

Remarks

When a base client calls Abort, all objects that participated in the transaction are automatically deactivated. Any database updates made by those objects are rolled back. The transaction is completed on return from this method. If another call is made on the TransactionContext object after the TransactionContext object has returned from a call in which it called the Abort method, a new transaction is started.

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, SetAbort


Abort, Commit Methods Example

Dim objTxCtx As TransactionContext

Dim objMyObject As MyCompany.MyObject

Dim userCanceled As Boolean

' Get TransactionContext.

Set objTxCtx = _

CreateObject("TxCtx.TransactionContext")

' Create an instance of some component.

Set objMyObject= _

objTxCtx.CreateInstance("MyCompany.MyObject")

' Do some work here.

' If something goes wrong, abort the transaction.

If userCanceled Then

objTxCtx.Abort

' Otherwise, commit it.

Else

objTxCtx.Commit

End If


Commit Method

Attempts to commit the current transaction.

Applies To

TransactionContext Object

Syntax

transactioncontextobject.Commit

The transactioncontextobject placeholder represents an object variable that evaluates to a TransactionContext object.

Remarks

Calling Commit doesn't guarantee that a transaction will be committed. If any MTS object that was part of the transaction has returned from a method after calling SetAbort, the transaction will be aborted. If any object that was part of the transaction has called DisableCommit and hasn't yet called EnableCommit or SetComplete, the transaction will also be aborted. Any error that causes Microsoft Distributed Transaction Coordinator to abort a transaction will also abort an MTS transaction.

When a base client calls Commit, regardless of whether the transaction commits or aborts, the transaction is completed on return from this method and all objects that participated in the transaction are automatically deactivated. If another call comes in after the TransactionContext object has returned from a call in which it called the Commit method, a new transaction is started.

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, SetComplete


CreateInstance Method

Instantiates an MTS object that will execute within the scope of the transaction that was initiated with the creation of the TransactionContext object.

Applies To

TransactionContext Object

Syntax

Set object = transactioncontextobject.CreateInstance(programmaticID)

Part

object
An object variable that evaluates to an MTS object.

transactioncontextobject
An object variable that represents the TransactionContext object from which to create the new object.

programmaticID
The programmatic Id of the new object's component.

Remarks

When a base client uses the TransactionContext object's CreateInstance method to instantiate an MTS object, the new object executes within the transaction context object's activity. If the transaction attribute of the new object's component is set to either Supports transactions or Requires a transaction, the new object also inherits the transaction initiated with the creation of the TransactionContext object. However, if the component that provides the new object has its transaction attribute set to Does not support transactions, the object neither inherits the transaction nor passes it on to objects it subsequently creates. If the component that provides the new object has its transaction attribute set to Requires a new transaction, the MTS run-time environment initiates a new transaction for the new object, and that transaction is the one that's inherited by objects it subsequently creates.

In this respect, using CreateInstance is comparable to using CoCreateInstance and specifying NULL for the controlling IUnknown interface (pUnkOuter).

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, CreateInstance


CreateInstance Method, TransactionContext Object Example

Dim objTxCtx As TransactionContext

Dim objMyObject As MyCompany.MyObject

' Get TransactionContext.

Set objTxCtx = _

CreateObject("TxCtx.TransactionContext")

' Create an instance of MyObject.

Set objMyObject= _

objTxCtx.CreateInstance("MyCompany.MyObject")


ITransactionContextEx Interface

The ITransactionContextEx interface is used by a base client to compose the work of one or more MTS objects into an atomic transaction and to commit or abort the transaction.

Remarks

The header file for the ITransactionContextEx interface is txctx.h. You must also link mtxguid.lib to your project to use this interface.

You can use a TransactionContextEx object to scope a transaction from a base client. You begin the transaction by instantiating a TransactionContextEx object, and you end the transaction by calling Commit or Abort on the object. The base client itself never executes within the transaction.

The TransactionContextEx component is a standard MTS component. The component's transaction attribute is set to Requires a new transaction, which means that a TransactionContextEx object is always the root of a transaction. When a base client instantiates an object by using the ITransactionContextEx::CreateInstance method, the new object and its descendants will participate in theTransactionContextEx object's transaction unless the new object's transaction attribute is set to Requires a new transaction or Does not support transactions.

You could easily write your own TransactionContextEx component. You would simply create a component that implements the methods Commit, Abort, and CreateInstance, and set the component's transaction attribute to Requires a new transaction. The three methods would do nothing more than call GetObjectContext and invoke their ObjectContext object's SetComplete, SetAbort, and CreateInstance methods, respectively.

Before you use TransactionContextEx to compose the work of existing components in a transaction, you should consider implementing a separate component that not only composes their work but encapsulates it into a reusable unit. This new component would not only serve the needs of the current base client, but other clients could also use it. In one approach, the base client instantiates a TransactionContextEx object, calls its CreateInstance method to instantiate other objects, calls various methods on those objects, and finally calls Commit or Abort on the TransactionContextEx object. In the other approach, you create a new component that requires a transaction. This new component instantiates the other objects using its ObjectContext object's CreateInstance method, calls the relevant methods on those other objects itself, and then calls SetComplete or SetAbort on its ObjectContext when it's done. Using this approach, the base client only needs to instantiate this one object, and invoke one method on it, and the object does the rest of the work. When other clients require the same functionality, they can reuse the new component.

You obtain a reference to the ITransactionContextEx interface by creating a TransactionContextEx object with a call to CoCreateInstance. For example:

CoCreateInstance(CLSID_TransactionContextEx, NULL, CLSCTX_INPROC,
IID_ITransactionContextEx, (void**)&m_pTransactionContext);

The ITransactionContextEx interface exposes the following methods.

Method	Description
Abort	Aborts the work of all MTS objects participating in the current transaction. The transaction is completed on return from this method.
Commit	Attempts to commit the work of all MTS objects participating in the current transaction. If any of the MTS objects participating in the transaction have called SetAbort or DisableCommit, or if a system error has occurred, the transaction will be aborted. Otherwise, the transaction will be committed. In either case, the transaction is completed on return from this method.
CreateInstance	Instantiates another MTS object. If the component that provides the object is configured to support or require a transaction, then the new object runs under the transaction of the TransactionContextExobject.
See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions


ITransactionContextEx::Abort Method

Aborts the current transaction.

Provided By

ITransactionContextEx Interface

HRESULT ITransactionContextEx::Abort ( );

Return Values

S_OK
The transaction was aborted.

E_FAIL
The TransactionContextEx object isn't running under a MTS process. This could happen if the TransactionContextEx component's Registry entry has been corrupted.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred.

Remarks

When a base client calls Abort, all objects that participated in the transaction are automatically deactivated. Any database updates made by those objects are rolled back. The transaction is completed on return from this method. If another call is made on the TransactionContextEx object after the TransactionContextEx object has returned from a call in which it called the Abort method, a new transaction is started.

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, SetAbort


ITransactionContextEx::Abort, ITransactionContextEx::Commit Methods Example

#include <Txctx.h>

ITransactionContextEx* pTransactionContext = NULL;

IMyObject* pMyObject = NULL;

boolean bUserCanceled = FALSE;

HRESULT hr;

// Get TransactionContextEx.

hr = CoCreateInstance(CLSID_ITransactionContextEx,

NULL, CLSCTX_INPROC, IID_ITransactionContextEx,

(void**) &pTransactionContext);

// Create an instance of MyObject.

hr = pTransactionContext->CreateInstance

(CLSID_CMyObject, IID_IMyObject,

(void**) &pMyObject);

// Do some work here.

// If something goes wrong, abort the transaction.

if (bUserCanceled)

pTransactionContext->Abort();

// Otherwise, commit it.

else

pTransactionContext->Commit();


ITransactionContextEx::Commit Method

Attempts to commit the current transaction.

Provided By

ITransactionContextEx Interface

HRESULT ITransactionContextEx::Commit ( );

Return Values

S_OK
The transaction was committed.

E_FAIL
The TransactionContextEx object isn't running under a MTS process. This could happen if the TransactionContextEx component's Registry entry has been corrupted.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred.

CONTEXT_E_ABORTED
The transaction was aborted.

Remarks

Calling Commit doesn't guarantee that a transaction will be committed. If any MTS object that was part of the transaction has returned from a method after calling SetAbort, the transaction will be aborted. If any object that was part of the transaction has called DisableCommit and hasn't yet called EnableCommit or SetComplete, the transaction will also be aborted. Any error that causes Microsoft Distributed Transaction Coordinator to abort a transaction will also abort an MTS transaction.

When a base client calls Commit, regardless of whether the transaction commits or aborts, the transaction is completed on return from this method and all objects that participated in the transaction are automatically deactivated. If another call comes in after the TransactionContextEx object has returned from a call in which it called the Commit method, a new transaction is started.

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, SetComplete


ITransactionContextEx::CreateInstance Method

Instantiates an MTS object that will execute within the scope of the transaction that was initiated with the creation of the TransactionContextEx object.

Provided By

ITransactionContextEx Interface

HRESULT ITransactionContextEx::CreateInstance (

REFCLSID rclsid,

REFIID riid,

LPVOID FAR* ppvObj

);

Parameter

rclsid
[in] A reference to the CLSID of the type of object to instantiate.

riid
[in] A reference to the interface ID of the interface through which you want to communicate with the new object.

ppvObj
[out] A reference to a new object of the type specified by the rclsid argument, through the interface specified by the riid argument.

Return Values

S_OK
A reference to the object is returned in the ppvObj parameter.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The component specified by rclsid is not registered as a COM component.

E_OUTOFMEMORY
There's not enough memory available to instantiate the object.

E_INVALIDARG
The argument passed in the ppvObj parameter is invalid.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred.

Remarks

When a base client uses the ITransactionContextEx::CreateInstance method to instantiate an MTS object, the new object executes within the transaction context object's activity. If the transaction attribute of the new object's component is set to either Supports transactions or Requires a transaction, the new object also inherits the transaction initiated with the creation of the TransactionContextEx object. However, if the component that provides the new object has its transaction attribute set to Does not support transactions, the object neither inherits the transaction nor passes it on to objects it subsequently creates. If the component that provides the new object has its transaction attribute set to Requires a new transaction, the MTS run-time environment initiates a new transaction for the new object, and that transaction is the one that's inherited by objects it subsequently creates.

If the Microsoft Distributed Transaction Coordinator is not running and the object is transactional, the object is successfully created. However, method calls to that object will fail with CONTEXT_E_TMNOTAVAILABLE. Objects cannot recover from this condition and should be released.

MTS always uses standard marshaling. Even if a component exposes the IMarshal interface, its IMarshal methods will never be called by the MTS run-time environment.

Note   You can't create MTS objects as part of an aggregation. In this respect, using CreateInstance is comparable to using CoCreateInstance and specifying NULL for the controlling IUnknown interface (pUnkOuter).

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, CreateInstance


ITransactionContextEx::CreateInstance Method Example

#include <Txctx.h>

ITransactionContextEx* pTransactionContext = NULL;

IMyObject* pMyObject = NULL;

HRESULT hr;

// Get TransactionContextEx.

hr = CoCreateInstance(CLSID_ITransactionContextEx,

NULL, CLSCTX_INPROC, IID_ITransactionContextEx,

(void**) &pTransactionContext);

// Create an instance of MyObject.

hr = pTransactionContext->CreateInstance

(CLSID_CMyObject, IID_IMyObject,

(void**) &pMyObject);


ITransactionContextEx Interface

The ITransactionContextEx interface is used by a base client to compose the work of one or more MTS objects into an atomic transaction and to commit or abort the transaction.

Remarks

The ITransactionContextEx interface is declared in the package com.ms.mtx.

You can use a TransactionContextEx object to scope a transaction from a base client. You begin the transaction by instantiating a TransactionContextEx object, and you end the transaction by calling Commit or Abort on the object. The base client itself never executes within the transaction.

The TransactionContextEx component is a standard MTS component. The component's transaction attribute is set to Requires a new transaction, which means that a TransactionContextEx object is always the root of a transaction. When a base client instantiates an object by using the ITransactionContextEx.CreateInstance method, the new object and its descendants will participate in theTransactionContextEx object's transaction unless the new object's transaction attribute is set to Requires a new transaction or Does not support transactions.

You could easily write your own TransactionContextEx component. You would simply create a component that implements the methods Commit, Abort, and CreateInstance, and set the component's transaction attribute to Requires a new transaction. The three methods would do nothing more than call GetObjectContext and invoke their ObjectContext object's SetComplete, SetAbort, and CreateInstance methods, respectively.

Before you use TransactionContextEx to compose the work of existing components in a transaction, you should consider implementing a separate component that not only composes their work but encapsulates it into a reusable unit. This new component would not only serve the needs of the current base client, but other clients could also use it. In one approach, the base client instantiates a TransactionContextEx object, calls its CreateInstance method to instantiate other objects, calls various methods on those objects, and finally calls Commit or Abort on the TransactionContextEx object. In the other approach, you create a new component that requires a transaction. This new component instantiates the other objects using its ObjectContext object's CreateInstance method, calls the relevant methods on those other objects itself, and then calls SetComplete or SetAbort on its ObjectContext when it's done. Using this approach, the base client only needs to instantiate this one object, and invoke one method on it, and the object does the rest of the work. When other clients require the same functionality, they can reuse the new component.

You obtain a reference to the ITransactionContextEx interface by creating a TransactionContextEx object. For example:

new TransactionContextEx();

The ITransactionContextEx interface exposes the following methods.

Method	Description
Abort	Aborts the work of all MTS objects participating in the current transaction. The transaction is completed on return from this method.
Commit	Attempts to commit the work of all MTS objects participating in the current transaction. If any of the MTS objects participating in the transaction have called SetAbort or DisableCommit, or if a system error has occurred, the transaction will be aborted. Otherwise, the transaction will be committed. In either case, the transaction is completed on return from this method.
CreateInstance	Instantiates another MTS object. If the component that provides the object is configured to support or require a transaction, then the new object runs under the transaction of the TransactionContextExobject.
See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions


ITransactionContextEx.Abort Method

Aborts the current transaction.

Provided By

ITransactionContextEx Interface

void Abort ( );

Remarks

When a base client calls Abort, all objects that participated in the transaction are automatically deactivated. Any database updates made by those objects are rolled back. The transaction is completed on return from this method. If another call is made on the TransactionContextEx object after the TransactionContextEx object has returned from a call in which it called the Abort method, a new transaction is started.

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, SetAbort


ITransactionContext.Abort, ITransactionContext.Commit Methods Example

import com.ms.mtx.*;

ITransactionContextEx myTransactionContext = null;

IMyObject myObject = null;

boolean userCanceled = false;

// Get TransactionContextEx.

myTransactionContext = new TransactionContextEx();

// Create an instance of MyObject.

myObject = myTransactionContext.CreateInstance (CMyObject.clsid, IMyObject.iid);

// Do some work here.

// If something goes wrong, abort the transaction.

if (userCanceled)

myTransactionContext.Abort();

// Otherwise, commit it.

else

pTransactionContext.Commit();


ITransactionContextEx.Commit Method

Attempts to commit the current transaction.

Provided By

ITransactionContextEx Interface

void Commit ( );

Remarks

Calling Commit doesn't guarantee that a transaction will be committed. If any MTS object that was part of the transaction has returned from a method after calling SetAbort, the transaction will be aborted. If any object that was part of the transaction has called DisableCommit and hasn't yet called EnableCommit or SetComplete, the transaction will also be aborted. Any error that causes Microsoft Distributed Transaction Coordinator to abort a transaction will also abort an MTS transaction.

When a base client calls Commit, regardless of whether the transaction commits or aborts, the transaction is completed on return from this method and all objects that participated in the transaction are automatically deactivated. If another call comes in after the TransactionContextEx object has returned from a call in which it called the Commit method, a new transaction is started.

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, SetComplete


ITransactionContextEx.CreateInstance Method

Instantiates an MTS object that will execute within the scope of the transaction that was initiated with the creation of the TransactionContextEx object.

Provided By

ITransactionContextEx Interface

IUnknown CreateInstance (

_Guid clsid,

_Guid  iid,

);

Parameter

clsid
[in] A reference to the CLSID of the type of object to instantiate.

iid
[in] Any interface that's implemented by the object you want to instantiate.

Return Value

A reference to the IUnknown interface on a new instance of the MTS component specified in the clsid parameter.

Remarks

When a base client uses the ITransactionContextEx.CreateInstance method to instantiate an MTS object, the new object executes within the transaction context object's activity. If the transaction attribute of the new object's component is set to either Supports transactions or Requires a transaction, the new object also inherits the transaction initiated with the creation of the TransactionContextEx object. However, if the component that provides the new object has its transaction attribute set to Does not support transactions, the object neither inherits the transaction nor passes it on to objects it subsequently creates. If the component that provides the new object has its transaction attribute set to Requires a new transaction, the MTS run-time environment initiates a new transaction for the new object, and that transaction is the one that's inherited by objects it subsequently creates.

CreateInstance always returns the IUnknown interface on the newly instantiated object. You should immediately cast the returned value to the interface with which you want to communicate with the new object. The interface ID you pass in the iid parameter doesn't have to be the same interface to which you cast the returned value, but it must be an interface that's implemented by the object you want to instantiate.

MTS always uses standard marshaling. Even if a component exposes the IMarshal interface, its IMarshal methods will never be called by the MTS run-time environment.

Note   You can't create MTS objects as part of an aggregation.

Example

See Also

Transaction Context Objects, Base Clients, Transactions, CreateInstance


ITransactionContext.CreateInstance Method Example

import com.ms.mtx.*;

ITransactionContextEx myTransactionContext = null;

IMyObject myObject = null;

// Get TransactionContextEx.

myTransactionContext = new TransactionContextEx();

// Create an instance of MyObject.

myObject = (IMyObject)

myTransactionContext.CreateInstance

(CMyObject.clsid, IMyObject.iid);


SecurityProperty Object

The SecurityProperty object is used to determine the current object's caller or creator.

Remarks

To use the SecurityProperty object, you must set a reference to Microsoft Transaction Server Type Library (mtxas.dll).

You obtain a reference to an object's SecurityProperty object by calling Security on the object's ObjectContext. For example:

Set secObject = ctxObject.Security

The SecurityProperty object provides the following methods.

Method	Description
GetDirectCallerName	Retrieves the user name associated with the external process that called the currently executing method.
GetDirectCreatorName	Retrieves the user name associated with the external process that directly created the current object.
GetOriginalCallerName	Retrieves the user name associated with the base process that initiated the call sequence from which the current method was called.
GetOriginalCreatorName	Retrieves the user name associated with the base process that initiated the activity in which the current object is executing.
See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, ObjectContext Object


GetDirectCallerName Method

Retrieves the user name associated with the external process that called the currently executing method.

Applies To

SecurityProperty Object

Syntax

username = securityproperty.GetDirectCallerName( )

Part

username
The user name associated with the process from which the current method was invoked.

securityproperty
An object variable that evaluates to a SecurityProperty object.

Remarks

You use the GetDirectCallerName method to determine the user name associated with the process that called the object's currently executing method. The following scenarios illustrate the functionality of the GetDirectCallerName method.

A base process running on server A, as user A, calls into object X on server B, running as user B. Then object X calls into object Y, running on server C. If object Y calls GetDirectCallerName, the name of user B is returned.

Security can only be enforced across process boundaries. This means that the name returned by GetDirectCallerName is the name associated with the process that called into the process in which the current object is running, not necessarily the immediate caller into the object itself. If an object calls into another object within the same process, when the second object calls GetDirectCallerName, it will get the name of the most immediate caller outside its own process boundary, not the name of the object that directly called into it.

A base process, running on server A as user A, calls into object X on server B, running as user B. Then object X calls into object Y, running in the same process as object X, also on server B. When object Y calls GetDirectCallerName, the name of user A is returned , not the name of user B.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, ObjectContext Object


GetDirectCallerName Method Example

Public Function ComponentDirectCaller() As String

    Dim objCtx As ObjectContext

    Set objCtx = GetObjectContext()

    ComponentDirectCaller = _

        objCtx.Security.GetDirectCallerName()

End Function


GetDirectCreatorName Method

Retrieves the user name associated with the current object's immediate (out-of-process) creator.

Applies To

SecurityProperty Object

Syntax

username = securityproperty.GetDirectCreatorName( )

Part

username
The user name associated with the process that directly created the current object.

securityproperty
An object variable that evaluates to a SecurityProperty object.

Remarks

You use the GetDirectCreatorName method to determine the user name associated with the process that created the current object. The following scenarios illustrate the functionality of the GetDirectCreatorName method.

A base process running on server A, as user A, creates object X on server B, running as user B. Then object X creates object Y, running on server C. If object Y calls GetDirectCreatorName, the name of user B is returned.

Security can only be enforced across process boundaries. This means that if an object creates another object within the same process, when the second object calls GetDirectCreatorName, it will get the name of the most immediate creator outside its own process boundary, not the user name associated with the object that actually created it.

A base client running on server A, as user A, creates object X on server B, running as user B. Then object X creates object Y, running in the same process as object X, also on server B. When object Y calls GetDirectCreatorName, the name of user A is returned, not the name of user B.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, ObjectContext Object


GetDirectCreatorName Method Example

Public Function ComponentDirectCreator() As String

    Dim objCtx As ObjectContext

    Set objCtx = GetObjectContext()

    ComponentDirectCreator = _

        objCtx.Security.GetDirectCreatorName()

End Function


GetOriginalCallerName Method

Retrieves the user name associated with the base process that initiated the sequence of calls from which the call into the current object originated.

Applies To

SecurityProperty Object

Syntax

username = securityproperty.GetOriginalCallerName( )

Part

username
The user name associated with the base process that initiated the call sequence from which the current method was called.

securityproperty
An object variable that evaluates to a SecurityProperty object.

Remarks

You use the GetOriginalCallerName method to determine the user name associated with the original process that initiated the call sequence from which the current method was called. The following scenario illustrates the functionality of the GetOriginalCallerName method.

Base process 1, running on server A as user A, creates object X on server B, running as user B. Then base process 1 passes its reference on object X to base process 2, running on server D as user D. Base process 2 uses that reference to call into object X. object X then calls into object Y, running on server C. If object Y then calls GetOriginalCallerName, the name of user D is returned.

Note   Usually, an object's original caller is the same process as its original creator. The only situation in which the original caller and the original creator would be different is one in which the original creator passes a reference to another process, and the other process initiates the call sequence (as in the preceding example).

Note   The path to the original caller is broken if any object along the chain was created by some other means than IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance. For example, if base process 1 uses CoCreateInstance to create X, when Y calls GetOriginalCallerName, the name it gets back will be the name of user B, not user D. This is because the call sequence is traced back through the objects' context and MTS can only create a context for an object that's created with either IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, ObjectContext Object


GetOriginalCallerName Method Example

Public Function ComponentOriginalCaller() As String

    Dim objCtx As ObjectContext

    Set objCtx = GetObjectContext()

    ComponentOriginalCaller = _

        objCtx.Security.GetOriginalCallerName()

End Function


GetOriginalCreatorName Method

Retrieves the user name associated with the original base process that initiated the activity in which the current object is executing.

Applies To

SecurityProperty Object

Syntax

username = securityproperty.GetOriginalCreatorName( )

Part

username
The user name associated with the base process that initiated the activity in which the current object is executing.

securityproperty
An object variable that evaluates to a SecurityProperty object.

Remarks

You use the GetOriginalCreatorName method to determine the user name associated with the process that initiated the activity in which the current object is executing. The following scenario illustrates the functionality of the GetOriginalCreatorName method.

A base process running on server A, as user A, creates object X on server B, running as user B. Then object X creates object Y, running on server C. If object Y calls GetOriginalCreatorName, the name of user A is returned.

Note   The path to the original creator is broken if an object is created by some other means than IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance. For example, if the base process on server A uses CoCreateInstance to create X, when Y calls GetOriginalCreatorName, the name it gets back will be the name of user B, not user A. This is because the creation sequence is traced back through the objects' context and MTS can only create a context for an object that's created with either IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, ObjectContext Object


GetOriginalCreatorName Method Example

Public Function ComponentOriginalCreator() As String

    Dim objCtx As ObjectContext

    Set objCtx = GetObjectContext()

    ComponentOriginalCreator = _

        objCtx.Security.GetOriginalCreatorName()

End Function


ISecurityProperty Interface

The ISecurityProperty interface is used to determine the security ID of the current object's caller or creator.

Remarks

The header file for the ISecurityProperty interface is mtx.h. You must also link mtxguid.lib to your project to use this interface.

You obtain a reference to an object's ISecurityProperty interface by calling QueryInterface on the object's ObjectContext. For example:

m_pIObjectContext->QueryInterface (IID_ISecurityProperty, (void**)&m_pISecurityProperty);

The ISecurityProperty interface provides the following methods.

Method	Description
GetDirectCallerSID	Retrieves the security ID of the external process that called the currently executing method.
GetDirectCreatorSID	Retrieves the security ID of the external process that directly created the current object.
GetOriginalCallerSID	Retrieves the security ID of the base process that initiated the call sequence from which the current method was called.
GetOriginalCreatorSID	Retrieves the security ID of the base process that initiated the activity in which the current object is executing.
ReleaseSID	Releases the security ID returned by one of the other ISecurityProperty methods.
See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, IObjectContext Interface


ISecurityProperty::GetDirectCallerSID Method

Retrieves the security ID of the external process that called the currently executing method.

Provided By

ISecurityProperty Interface

HRESULT ISecurityProperty::GetDirectCallerSID (

PSID* ppSid

);

Parameters

ppSid
[out] A reference to the security ID of the process from which the current method was invoked.

Return Values

S_OK
The security ID of the process that called the current method is returned in the parameter ppSid.

E_INVALIDARG
The argument passed in the ppSid parameter is a NULL pointer.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred.

Remarks

You use the GetDirectCallerSID method to determine the security ID of the process that called the object's currently executing method. The following scenarios illustrate the functionality of the GetDirectCallerSID method.

A base process running on server A, as user A, calls into object X on server B, running as user B. Then object X calls into object Y, running on server C. If object Y calls GetDirectCallerSID, the the security ID of user B is returned.

Security can only be enforced across process boundaries. This means that the the security ID returned by GetDirectCallerSID is the the security ID associated with the process that called into the process in which the current object is running, not necessarily the immediate caller into the object itself. If an object calls into another object within the same process, when the second object calls GetDirectCallerSID, it will get the the security ID of the most immediate caller outside its own process boundary, not the the security ID of the object that directly called into it.

A base process, running on server A as user A, calls into object X on server B, running as user B. Then object X calls into object Y, running in the same process as object X, also on server B. When object Y calls GetDirectCallerSID, the the security ID of user A is returned , not the the security ID of user B.

You must call ReleaseSID on a security ID when you finish using it.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, IObjectContext Interface


GetDirectCallerSID Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pIObjectContext = NULL;

ISecurityProperty* pISecurityProperty = NULL;

PSID pSid = NULL;

HRESULT hr;

// Get a reference to the ISecurityProperty interface.

pIObjectContext->QueryInterface(IID_ISecurityProperty,

(void**)&pISecurityProperty);

// Obtain the caller's security ID.

hr = pISecurityProperty->GetDirectCallerSID(&pSid)

//	Do some security checking here.

// Release the security ID.

pISecurityProperty->ReleaseSID(pSid);


ISecurityProperty::GetDirectCreatorSID Method

Retrieves the security ID of the current object's immediate (out-of-process) creator.

Provided By

ISecurityProperty Interface

HRESULT ISecurityProperty::GetDirectCreatorSID (

PSID* ppSid

);

Parameters

ppSid
[out] A reference to the security ID of the process that directly created the current object.

Return Values

S_OK
The security ID of the process that directly created the current object is returned in the parameter ppSid.

E_INVALIDARG
The argument passed in the ppSid parameter is a NULL pointer.

E_FAIL
An unexpected error occurred.

Remarks

You use the GetDirectCreatorSID method to determine the security ID of the process that created the current object. The following scenarios illustrate the functionality of the GetDirectCreatorSID method.

A base process running on server A, as user A, creates object X on server B, running as user B. Then object X creates object Y, running on server C. If object Y calls GetDirectCreatorSID, the the security ID of user B is returned.

Security can only be enforced across process boundaries. This means that if an object creates another object within the same process, when the second object calls GetDirectCreatorSID, it will get the the security ID of the most immediate creator outside its own process boundary, not the security ID of the object that actually created it.

A base client running on server A, as user A, creates object X on server B, running as user B. Then object X creates object Y, running in the same process as object X, also on server B. When object Y calls GetDirectCreatorSID, the the security ID of user A is returned, not the the security ID of user B.

You must call ReleaseSID on a security ID when you finish using it.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, IObjectContext Interface


GetDirectCreatorSID Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pIObjectContext = NULL;

ISecurityProperty* pISecurityProperty = NULL;

PSID pSid = NULL;

HRESULT hr;

// Get a reference to the ISecurityProperty interface.

pIObjectContext->QueryInterface(IID_ISecurityProperty,

(void**)&pISecurityProperty);

// Obtain the creator's security ID.

hr = pISecurityProperty->GetDirectCreatorSID(&pSid)

// Do some security checking here.

// Release the security ID.

pISecurityProperty->ReleaseSID(pSid);


ISecurityProperty::GetOriginalCallerSID Method

Retrieves the security ID of the base process that initiated the sequence of calls from which the call into the current object originated.

Provided By

ISecurityProperty Interface

HRESULT ISecurityProperty::GetOriginalCallerSID (

PSID* ppSid

);

Parameters

ppSid
[out] A reference to the security ID of the base process that initiated the call sequence from which the current method was called.

Return Values

S_OK
The security ID of the base process that originated the call into the current object is returned in the parameter ppSid.

E_INVALIDARG
The argument passed in the ppSid parameter is a NULL pointer.

E_FAIL
An unexpected error occurred.

Remarks

You use the GetOriginalCallerSID method to determine the security ID of the original process that initiated the call sequence from which the current method was called. The following scenario illustrates the functionality of the GetOriginalCallerSID method.

Base process 1, running on server A as user A, creates object X on server B, running as user B. Then base process 1 passes its reference on object X to base process 2, running on server D as user D. Base process 2 uses that reference to call into object X. object X then calls into object Y, running on server C. If object Y then calls GetOriginalCallerSID, the the security ID of user D is returned.

Note   Usually, an object's original caller is the same process as its original creator. The only situation in which the original caller and the original creator would be different is one in which the original creator passes a reference to another process, and the other process initiates the call sequence (as in the preceding example).

Note   The path to the original caller is broken if any object along the chain was created by some other means than IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance. For example, if base process 1 uses CoCreateInstance to create X, when Y calls GetOriginalCallerSID, the the security ID it gets back will be the the security ID of user B, not user D. This is because the call sequence is traced back through the objects' context and MTS can only create a context for an object that's created with either IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance.

You must call ReleaseSID on a security ID when you finish using it.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, IObjectContext Interface


GetOriginalCallerSID Method Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pIObjectContext = NULL;

ISecurityProperty* pISecurityProperty = NULL;

PSID pSid = NULL;

HRESULT hr;

// Get a reference to the ISecurityProperty interface.

pIObjectContext->QueryInterface(IID_ISecurityProperty,

(void**)&pISecurityProperty);

// Obtain the original caller's security ID.

hr = pISecurityProp->GetOriginalCallerSID(&pSid)

// Do some security checking here.

// Release the security ID.

pISecurityProperty->ReleaseSID(pSid);


ISecurityProperty::GetOriginalCreatorSID Method

Retrieves the security ID of the original base process that initiated the activity in which the current object is executing.

Provided By

ISecurityProperty Interface

HRESULT ISecurityProperty::GetOriginalCreatorSID (

PSID* ppSid

);

Parameters

ppSid
[out] A reference to the security ID of the base process that initiated the activity in which the current object is executing.

Return Values

S_OK
The security ID of the original creator is returned in the parameter ppSid.

E_INVALIDARG
The argument passed in the ppSid parameter is a NULL pointer.

E_FAIL
An unexpected error occurred.

Remarks

You use the GetOriginalCreatorSID method to determine the security ID of the process that initiated the activity in which the current object is executing. The following scenario illustrates the functionality of the GetOriginalCreatorSID method.

A base process running on server A, as user A, creates object X on server B, running as user B. Then object X creates object Y, running on server C. If object Y calls GetOriginalCreatorSID, the the security ID of user A is returned.

Note   The path to the original creator is broken if an object is created by some other means than IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance. For example, if the base process on server A uses CoCreateInstance to create X, when Y calls GetOriginalCreatorSID, the the security ID it gets back will be the the security ID of user B, not user A. This is because the creation sequence is traced back through the objects' context and MTS can only create a context for an object that's created with either IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance.

You must call ReleaseSID on a security ID when you finish using it.

Example

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, IObjectContext Interface


GetOriginalCreatorSID, ReleaseSID Methods Example

#include <mtx.h>

IObjectContext* pIObjectContext = NULL;

ISecurityProperty* pISecurityProperty = NULL;

PSID pSid = NULL;

HRESULT hr;

// Get a reference to the ISecurityProperty interface.

pIObjectContext->QueryInterface(IID_ISecurityProperty,

(void**)&pISecurityProperty);

// Obtain the original creator's security ID.

hr = pISecurityProp->GetOriginalCreatorSID(&pSid)

// Do some security checking here.

// Release the security ID.

pISecurityProperty->ReleaseSID(pSid);


ISecurityProperty::ReleaseSID Method

Releases a security ID that was obtained from the GetDirectCallerSID, GetDirectCreatorSID, GetOriginalCallerSID, or GetOriginalCreatorSID method.

Provided By

ISecurityProperty Interface

HRESULT ISecurityProperty::ReleaseSID (

PSID pSid

);

Parameters

pSid
[in] A reference to a security ID that was obtained by invoking one of the ISecurityProperty methods.

Return Values

S_OK
The security ID, passed in the pSid parameter, was released.

E_INVALIDARG
The argument passed in the pSid parameter is not a reference to a security ID.

Remarks

You should always invoke the ReleaseSID method to release any security ID pointers returned by the GetDirectCallerSID, GetDirectCreatorSID, GetOriginalCallerSID, and GetOriginalCreatorSID methods of the ISecurityProperty interface.

See Also

Programmatic Security, Advanced Security Methods, IObjectContext Interface


MTS Error Codes

The following errors can be returned by Microsoft Transaction Server (MTS) objects.

S_OK
The call succeeded.

E_INVALIDARG
One or more of the arguments passed in is invalid.

E_UNEXPECTED
An unexpected error occurred.

CONTEXT_E_NOCONTEXT
The current object doesn't have a context associated with it. This is probably either because its component hasn't been installed in a package or it wasn't created with one of the MTS CreateInstance methods.

CONTEXT_E_ROLENOTFOUND
The role specified in the szRole parameter in the IObjectContext::IsCallerInRole method does not exist.

E_OUTOFMEMORY
There's not enough memory available to instantiate the object. This error code can be returned by IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The specified component is not registered as a COM component. This error code can be returned by IObjectContext::CreateInstance or ITransactionContext::CreateInstance.

DISP_E_ARRAYISLOCKED
One or more of the arguments passed in contains an array that is locked. This error code can be returned by the ISharedProperty::put_Value method.

DISP_E_BADVARTYPE
One or more of the arguments passed in isn't a valid VARIANT type. This error code can be returned by the ISharedProperty::put_Value method.


MTS Supported Variant Types

The following Automation types are supported by Microsoft Transaction Server.

VT_BOOL	VT_LPSTR
VT_BSTR	VT_LPWSTR
VT_CARRAY	VT_NULL
VT_CLSID	VT_PTR
VT_CY	VT_R4
VT_DATE	VT_R8
VT_DECIMAL	VT_SAFEARRAY
VT_DISPATCH	VT_UINT
VT_EMPTY	VT_UI1
VT_ERROR	VT_UI2
VT_HRESULT	VT_UI4
VT_INT	VT_UI8
VT_I1	VT_UNKNOWN
VT_I2	VT_USERDEFINED
VT_I4	VT_VARIANT
VT_I8	VT_VOID
The following types are not supported and will cause the server process to terminate with an error.

VT_FILETIME	VT_BLOB
VT_STREAM	VT_STORAGE
VT_STREAMED_OBJECT	VT_STORED_OBJECT
VT_BLOB_OBJECT	VT_CF


MTS Administrative Reference

The Microsoft Transaction Server (MTS) Administrative reference provides object and method information for Microsoft® Visual Basic or Microsoft Visual Basic Scripting Edition (VBScript) programmers, and interface and function information for Microsoft Visual C++® programmers. In addition, this technical reference provides a detailed description of the collections used by the administration objects.

This section contains the following sections:

Using MTS Administration Objects

Using MTS Collection Types

Automating MTS Administration With Visual Basic

MTS Administration Object Methods

Automating MTS Administration With Visual C++

See Also

Automating MTS Administration


Automating MTS Administration With Visual Basic

This reference topic provides guidance for Microsoft® Visual Basic or Microsoft Visual Basic Scripting Edition (VBScript) programmers who want to use the administration objects to automate tasks that an administrator performs using the Microsoft Transaction Server (MTS) Explorer. The MTS Visual Basic reference contains the following topics:

MTS Visual Basic Error Codes

MTS Administration Object Methods

See Also

Automating MTS Administration


Using MTS Administration Objects

Use the MTS administration objects to automate administration for MTS packages.

This section describes how the following administration objects are used:

MTS Catalog Object

MTS CatalogObject Object

MTS CatalogCollection Object

MTS PackageUtil Object

MTS ComponentUtil Object

MTS RemoteComponentUtil Object

MTS RoleAssociationUtil Object


MTS Catalog Object

The Catalog object enables you to connect to an MTS catalog and access collections. This general administration object supports the following methods.

Method	Description
GetCollection	Gets a collection on the catalog without reading any objects from the catalog.
Connect	Connects to a remote catalog and returns a root collection.
MajorVersion	Returns the major version number of the catalog.
MinorVersion	Returns the minor version number of the catalog.
See Also

MTS CatalogObject Object, MTS CatalogCollection Object, MTS PackageUtil Object, MTS ComponentUtil Object, MTS RemoteComponentUtil Object, MTS RoleAssociationUtil Object


MTS CatalogObject Object

The CatalogObject object allows you to get and set object properties. This general administration interface supports the following methods.

Method	Description
Value	Gets and sets a property value
Key	Gets the value of the key property
Name	Gets the name of the object
IsPropertyReadOnly	True if the property cannot be set
IsPropertyWriteOnly	True if the property only supports set
Valid	True if all properties were successfully read from the catalog data store
See Also

MTS Catalog Object, MTS CatalogCollection Object, MTS PackageUtil Object, MTS ComponentUtil Object, MTS RemoteComponentUtil Object, MTS RoleAssociationUtil Object


MTS CatalogCollection Object

Use the CatalogCollection object to enumerate, add, delete, and modify catalog objects and to access related collections This general administration interface supports the following methods.

Method	Description
Item	Returns an object by index. The index is zero-based.
Count	Returns number of objects in the collection.
Remove	Removes an item according to its index position.
Add	Adds an object to the collection.
Populate	Reads all the collection objects from the catalog data store.
SaveChanges	Saves changes made to the collection into the catalog data store.
GetCollection	Gets a collection related to a specific object.
Name	Gets the name of a collection.
AddEnabled	Returns true if the Add method is enabled.
RemoveEnabled	Returns true if the Remove method is enabled.
GetUtilInterface	Gets the utility interface for the collection.
PopulateByKey	Reads the selected collection objects from the catalog data store.
DataStoreMajorVersion	Returns the major version number of the catalog data store.
DataStoreMinorVersion	Returns the minor version number of the catalog data store.
See Also

Add Method (CatalogCollection), Remove Method (CatalogCollection), MTS Catalog Object, MTS CatalogObject Object, MTS PackageUtil Object, MTS ComponentUtil Object, MTS RemoteComponentUtil Object, MTS RoleAssociationUtil Object


MTS PackageUtil Object

The PackageUtil object enables installing and exporting a package. Instantiate this object by calling GetUtilInterface on a Packages collection.

This utility administration interface supports the following methods:

Method	Description
InstallPackage	Installs a pre-built package.
ExportPackage	Exports a package.
ShutdownPackage	Shuts down a package, thereby terminating that server process.
See Also

MTS Catalog Object, MTS CatalogObject Object, MTS CatalogCollection Object, MTS ComponentUtil Object, MTS RemoteComponentUtil Object, MTS RoleAssociationUtil Object


MTS ComponentUtil Object

Call the ComponentUtil object to install a component in a specific collection and import components registered as in-process servers. Create this object by calling GetUtilInterface on a ComponentsInPackage collection. This utility administrationinterface supports the following methods.

Method	Description
InstallComponent	Installs a component from a DLL.
ImportComponent	Imports a component that is already registered as an in-process server. Supply the CLSID of the component.
ImportComponentByName	Imports a component that is already registered as an in-process server. Supply the ProgID of the component.
GetCLSIDS	Returns an array of installable CLSIDs in the DLL/type library. Note that changes are not made to the data store.
See Also

MTS Catalog Object, MTS CatalogObject Object, MTS CatalogCollection Object, MTS PackageUtil Object, MTS RemoteComponentUtil Object, MTS RoleAssociationUtil Object


MTS RemoteComponentUtil Object

Using the RemoteComponentUtil object, you can program your application to pull remote components from a package on a remote server. Instantiate this object by calling GetUtilInterface on a RemoteComponents collection. This utility administration interface supports the following methods.

Method	Description
InstallRemoteComponent	Pulls remote components from a package on a remote server. Supply the package ID and CLSID.
InstallRemoteComponentByName	Pulls remote components from a package on a remote server. Supply the package name and ProgID.
See Also

GetUtilInterface Method (CatalogCollection), MTS Catalog Object, MTS CatalogObject Object, MTS CatalogCollection Object, MTS PackageUtil Object, MTS ComponentUtil Object, MTS RoleAssociationUtil Object


MTS RoleAssociationUtil Object

Call methods on the RoleAssociationUtil object to associate roles with a component or interface. Create this object by calling the GetUtilInterface method on a RolesForPackageComponent or RolesForPackageComponentInterface collection. This utility administration interface supports the following methods.

Method	Description
AssociateRole	Associates the role by role ID with the component or interface.
AssociateRoleByName	Associates the role by role name with the component or interface.
See Also

GetUtilInterface Method (CatalogCollection), MTS Catalog Object, MTS CatalogObject Object, MTS CatalogCollection Object, MTS PackageUtil Object, MTS ComponentUtil Object, MTS RemoteComponentUtil Object


Using MTS Collection Types

This topic describes the collections and collection properties supported by the MTS catalog. Additional collections and properties may be added in future versions. Use the DataStoreMajorVersion and DataStoreMinorVersion properties of a collection to distinguish between catalog versions.

The MTS catalog data store supports the following collection types:

MTS LocalComputer Collection

MTS ComputerList Collection

MTS Packages Collection

MTS ComponentsInPackage Collection

MTS RemoteComponents Collection

MTS InterfacesForComponent and InterfacesForRemoteComponent Collections

MTS RolesForPackageComponent and RolesForPackageComponentInterface Collections

MTS MethodsForInterface Collection

MTS RolesInPackage Collection

MTS UsersInRole Collection

MTS ErrorInfo Collection

MTS PropertyInfo Collection

MTS RelatedCollectionInfo Collection


MTS LocalComputer Collection

The LocalComputer contains a single object that corresponds to the computer whose catalog that you are accessing. If you call the Connect method on the Catalog object, the LocalComputer collection contains information about the computer whose catalog you are accessing. This collection does not support the Add, Remove or GetUtilInterface methods.

The following table provides a list of the properties supported by the LocalComputer collection.

Property	Description
Name	“My Computer”. Data Type: String Default value: N/A Access: Read only.
Description	Description of the computer. Data Type: String Default value: Empty string Access: Read/write
Transaction Timeout	The transaction timeout setting in seconds. Data Type: Integer Default value: 60 Access: Read/write
RemoteComponent InstallPath	The path in which remote component files will be installed when remote components are configured Data Type: String Default value: the subdirectory “Remote” in the MTS install path  Access: Read/write
PackageInstall Path	The default path in which component files will be installed when pre-built packages are installed. Data Type: String Default value: the subdirectory “Packages” in the MTS install path  Access: Read/write
ResourcePooling Enabled	“Y” enables resource pooling. “N” disables resource pooling. Note that resource pooling is currently only supported by the ODBC resource dispenser.  Data Type: String Default value: “Y”  Access: Read/write
ReplicationShare	When replicating the MTS catalog, the name of a share that the target system should use to access installed packages.  Data Type: String Default value: Empty string Access: Read/write
RemoteServer Name	The computer name to be generated when you use the MTS Explorer to create a client executable. If this string is blank or empty, the physical computer name of the exporting computer is used. If you put the name of the remote server as the string, the application executable generated by the MTS Explorer points to that remote server name. Data Type: String Default value: Empty string Access: Read/write
See Also

RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS ComputerList Collection

The ComputerList collection provides access to the list of computers shown in the MTS Explorer Computers folder. This collection supports the  Add and Remove methods. This collection does not support the GetUtilInterface method.

The following table provides a list of the properties supported by the ComputerList collection.

Property	Description
Name	The name of the computer. Data Type: String Default value: “NewComputer” Access: Read/Write while using the Add method. After adding, read-only.
See Also

RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo, Add Method (CatalogCollection), Remove Method (CatalogCollection)


MTS Packages Collection

As the top-level collection managed by the MTS Explorer, the Packages collection contains the packages installed on the local machine running MTS. Packages contain a set of components that run in the same server process, and define declarative security constructs that determine access to components at run time. The Packages collection supports the Add method and Remove method on the CatalogCollection object. In addition, the GetUtilInterface method of this collection returns a PackageUtil object which can be used to install and export packages.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObject objects within the Packages collection.

Property	Description
Name	Name of the package. Data Type: String Default value: “New package” Access: Read/Write
ID	A universally unique identifier (UUID) for the package. Data Type: String Default value: A unique identifier is generated Access: Read/Write when using the Add method. Read-only  after using the Add method.
Description	Describes the package. Description fields hold a maximum of 500 characters. Data Type: String Default value: None Access: Read/Write
IsSystem	Identifies an MTS system package. “N” signifies that the package is not a Transaction Server system package, and “Y” indicates that package is an MTS system package. Data Type: String Default value: “N” Access: Read only
Authentication	Sets authentication level for calls. Possible values are 0 through 6, which correspond to the Remote Procedure Call (RPC) authentication settings.  Data Type: Long Default value: 4 Access: Read/Write
ShutdownAfter	Sets the delay before shutting down a server process after it becomes idle. Shutdown latency ranges from 0 to 1440 minutes. Data Type: Long Default value: 3 Access: Read/Write
RunForever	Enables a server process to continue if a package is idle. If value is set to “Y”, the server process will not shut down when left idle. If set to “N”, the process will shut down according the value set by the ShutDownAfter property. Data Type: String Default value: “N” Access: Read/Write
SecurityEnabled	Checks the security credentials of any client that calls the package if value is set to “Y.” Data Type: String Default value: “N” Access: Read/Write
Identity	Sets the server process identity for the package. Specify a valid Windows NT user account or "Interactive User" to have the package assume the identity of the current logged-on user. Data Type: String Default value: “Interactive User” Access: Read/Write
Password	Sets the password used by the server process to log on under the identity above. Data Type: String Default value: None Access: Write only
Activation	Sets the package level activation property to either “Local” or “Inproc”. The Local setting determines that objects within the package will run within a dedicated local server process. A package running under the Local activation setting is a “server package”. The Inproc activation setting means objects run in their creator’s process. A package running under the Inproc activation setting is a “library package” Data Type:  String Default Value: “Local” Access:  Read/Write
Changeable	Sets whether changes to the package settings, or those of its components, are allowed (either programmatically, or through the MTS UI).
	Data Type:  String Default Value:  Y Access:  Read/Write
Deleteable	Sets whether the package or its components can be deleted (either programmatically, or through the MTS UI). Data Type:  String Default Value: “Y” Access:  Read/Write
CreatedBy	Informational string to describe the package creator. Data Type:   String Default Value: Empty string Access:  Read/Write
See Also

ComponentsInPackage, RolesInPackage, RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS ComponentsInPackage Collection

The ComponentsInPackage collection contains the set of components that run in the same server process and compose a package. This collection supports the Remove method. The Add method is not supported. You must use the ComponentUtil object to install components into the package.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the ComponentsInPackage collection.

Property	Description
ProgID	The name that identifies the component. Data Type: String Default value: None Access: Read only
CLSID	The universally unique identifier (UUID) for the component. Data Type: String Default value: None Access: Read only
Transaction	Determines how a component supports transactions. Must be one of the following transaction settings: “Required” “Requires New” “Not Supported” “Supported” Data Type: String Default value: “Not supported” Access: Read/Write
Description	Describes the component. Description fields hold a maximum of 500 characters. Data Type: String Default value: None Access: Read/Write
PackageID	Defines the identity of the owning package. Data Type: String Default value: None Access: Read only
PackageName	Defines the name of the owning package. Data Type: String Default value: “New Package” Access: Read only
ThreadingModel	Determines how instances of the component are assigned to threads for method execution. Possible values are those supported by Component Object Model (COM). Data Type: String Default value: None Access: Read only
SecurityEnabled	Checks the security credentials of any client that calls the component if value is set to “Y.” Data Type: String Default value: “Y” Access: Read/Write
DLL	Displays the name of the DLL containing the component implementation. Data Type: String Default value: None Access: Read only
IsSystem	Identifies an MTS system component. “N” signifies that the package is not a Transaction Server system component, and “Y” indicates that package is an MTS system component. Data Type: String Default value: “N” Access: Read only
See Also

InterfacesForComponent, RolesForPackageComponent, RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS RemoteComponents Collection

Use the Microsoft Transaction Server (MTS) Explorer on a client computer to add remote component entries that see components installed on a remote server. This is often described as "pulling" remote component information from a server. Configuring remote components automatically copies proxy/stub DLLs and type libraries from the server to the client. The RemoteComponents collection supports the Remove method. This collection does not support the Add method on the CatalogCollection object. Instead you must call GetUtilInterface to obtain the RemoteComponentUtil object in order to add new remote components.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the RemoteComponents collection.

Property	Description
ProgID	The name that identifies the remote component. Data Type: String Default value: None Access: Read only
CLSID	The universally unique identifier (UUID) for the component. Data Type: String Default value: None Access: Read only
Description	Describes the remote component. Description fields hold a maximum of 500 characters. Data Type: String Default value: None Access: Read/Write
Server	Name of the server hosting the remote component. Data Type: String Default value: None Access: Read only
See Also

InterfacesForRemoteComponent, RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS InterfacesForComponent and InterfacesForRemoteComponent Collections

The InterfacesForComponent and InterfacesForRemoteComponent collections provide information about a selected interface. InterfacesForComponent or InterfacesForRemoteComponent collections are listed for each component, and can be used by an administrator to identify or manage the interface. These collections do not support the Add, Remove, or GetUtilInterface methods.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the InterfacesForComponent and the InterfacesForRemoteComponent collections.

Property	Description
Name	Displays the friendly name of the interface. Data Type: String Default value: None Access: Read only
ID	Displays the unique interface identifier (IID).  Data Type: String Default value: None Access: Read only
Description	Describes the interface. Description fields hold a maximum of 500 characters. Data Type: String Default value: None Access: Read/Write
ProxyCLSID	Displays the CLSID of the proxy/stub.  Data Type: String Default value: None Access: Read only
ProxyDLL	Displays the file name of the proxy/stub DLL. Data Type: String Default value: None Access: Read only
ProxyThreadingModel	Displays the threading model of the selected proxy/stub. Data Type: String Default value: None Access: Read only
TypeLibID	Displays the UUID of the type library. Data Type: String Default value: None Access: Read only
TypeLibVersion	Displays the version of the type library. Data Type: String Default value: None Access: Read only
TypeLibLangID	Displays the language identification number of the type library. Data Type: String Default value: None Access: Read only
TypeLibPlatform	Displays the platform of the type library. Data Type: String Default value: None Access: Read only
TypeLibFile	Displays the file name of the type library. Data Type: String Default value: None Access: Read only
See Also

MethodsForInterface (InterfacesForComponent only), RolesForPackageComponentInterface (InterfacesForComponent only), RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS RolesForPackageComponent and RolesForPackageComponentInterface Collections

The RoleForPackageComponent and RolesForPackageComponentInterface collections contain the roles associated with a component or interface. You add existing roles to these collections from a package's RolesInPackage collection. The Add method is not supported by this collection. Use the RoleAssociationUtil methods to add roles to this collection. The CatalogCollection Remove method is supported by this collection.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObject(s) within the RolesForPackageComponent and the RolesForPackageComponentInterface collections.

Property	Description
Name	Displays the name of the role associated with a component. Data Type: String Default value: None Access: Read only
ID	Displays the universally unique identifier (UUID) of the role. Data Type: String Default value: None Access: Read only
Description	Describes the role. Description fields hold a maximum of 500 characters. Data Type: String Default value: None Access: Read only
See Also

RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS MethodsForInterface Collection

The MethodsForInterface collection contains the methods defined in an interface. Method properties are used to display information about the methods exposed by an interface. This collection does not support the Add, Remove, or GetUtilInterface methods.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the MethodsForInterface collection.

Property	Description
Name	Displays the name of a method. Data Type: String Default value: None Access: Read only
Description	Describes the method. Description fields hold a maximum of 500 characters. Data Type: String Default value: None Access: Read only
See Also

RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS RolesInPackage Collection

The RolesInPackage collection defines a class of users for a set of components in a package. Each role defines a set of users allowed to invoke interfaces on a component. Roles can be applied to both components and component interfaces. This collection supports the Add and Remove methods. This collection does not support the GetUtilInterface method.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the RolesInPackage collection.

Property	Description
Name	The role name. Data Type: String Default value: “New Role” Access: Read/write
ID	The universally unique identifier (UUID) for the role. Data Type: String Default value: A unique identifier is generated. Access: Read/Write while using the Add method. After adding an object, Read-only.
Description	Describes the new Role. Description fields hold a maximum of 500 characters. Data Type: String Default value: None Access: Read/write
See Also

UsersInRole, RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS UsersInRole Collection

The UsersInRole collection lists the members of the class of users that have been authorized to invoke methods on the component or component interface associated with the role. This collection supports the Add and Remove methods. This collection does not support the GetUtilInterface method.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the UsersInRole collection.

Property	Description
User	The name of an NT user account or group. Data Type: String Default value: “New User” Access: Read/Write while using the Add method. After adding, read-only.
See Also

RelatedCollectionInfo, PropertyInfo, ErrorInfo


MTS ErrorInfo Collection

The ErrorInfo collection is used to retrieve extended error information about methods that deal with multiple objects. This collection does not support the Add, Remove, or GetUtilInterface methods. Use the GetCollection method on a collection to access the ErrorInfo collection associated with the original collection. The ErrorInfo collection is accessible from any collection except ErrorInfo, RelatedCollectionInfo, and PropertyInfo. When calling methods on a utility object, extended error information may be created in the ErrorInfo collection associated with the collection used to create the utility object.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the ErrorInfo collection.

Property	Description
Name	Name of the object or file. Data Type: String Default value: None Access: Read only.
ErrorCode	Error code for the object or file. Data Type: Long Default value: None Access: Read only
See Also

MTS LocalComputer Collection, MTS ComputerList Collection, MTS Packages Collection, MTS ComponentsInPackage Collection, MTS RemoteComponents Collection, MTS InterfacesForComponent and InterfacesForRemoteComponent Collections, MTS RolesForPackageComponent and RolesForPackageComponentInterface Collections, MTS MethodsForInterface Collection, MTS RolesInPackage Collection, MTS UsersInRole Collection, MTS PropertyInfo Collection, MTS RelatedCollectionInfo Collection


MTS PropertyInfo Collection

The PropertyInfo collection is used to retrieve information about the properties that a specified collection supports. This collection does not support the Add, Remove, or GetUtilInterface methods. The PropertyInfo collection is accessible from any collection by using the GetCollection method.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObject(s) within the PropertyInfo collection.

Property	Description
Name	Name of the property. Data Type: String Default value: None Access: Read only
See Also

MTS LocalComputer Collection, MTS ComputerList Collection, MTS Packages Collection, MTS ComponentsInPackage Collection, MTS RemoteComponents Collection, MTS InterfacesForComponent and InterfacesForRemoteComponent Collections, MTS RolesForPackageComponent and RolesForPackageComponentInterface Collections, MTS MethodsForInterface Collection, MTS RolesInPackage Collection, MTS UsersInRole Collection, MTS ErrorInfo Collection, MTS RelatedCollectionInfo Collection


MTS RelatedCollectionInfo Collection

The RelatedCollectionInfo collection is used to retrieve information about other collections related to the collection from which this collection is called. The RelatedCollectionInfo collection is accessible from any collection by using the GetCollection method. The RelatedCollectionInfo collection will contain one object for each collection that is accessible from the original collection. Related collections follow the MTS Explorer folder hierarchy. This collection does not support the Add, Remove, or GetUtilInterface methods.

The following table provides a list of the properties supported by the CatalogObjects within the RelatedCollectionInfo collection.

Property	Description
Name	Name of the related collection. Data Type: String Default value: None Access: Read only
See Also

MTS LocalComputer Collection, MTS ComputerList Collection, MTS Packages Collection, MTS ComponentsInPackage Collection, MTS RemoteComponents Collection, MTS InterfacesForComponent and InterfacesForRemoteComponent Collections, MTS RolesForPackageComponent and RolesForPackageComponentInterface Collections, MTS MethodsForInterface Collection, MTS RolesInPackage Collection, MTS UsersInRole Collection, MTS ErrorInfo Collection, MTS PropertyInfo Collection


MTS Visual Basic Error Codes

The following table lists the error codes returned by methods called on the MTS catalog collection and catalog utility objects.

Error code	Description
Visual Basic run-time error 5	Indicates one of the following: An invalid collection or property name was entered. An out parameter was NULL. The value is not one of the supported values or falls outside the supported range. The property is read-only. The property cannot be changed after the object is created. An invalid index was entered.
Visual Basic run-time  error 445	Object has been removed from the collection or the method is not supported on this object.
mtsErrObjectErrors	Errors were encountered processing some objects or file. See the ErrorInfo collection for object and file-specific error codes.
mtsErrNoUser	User ID for user in role is not valid.
mtsErrUserPasswdNotValid	Package identity user ID and/or password are not valid.
mtsErrAuthenicationLevel	Required authentication level (package privacy) could not be set for package updates.
mtsErrPDFReadFail	An error occurred reading the package file.
mtsErrPDFVersion	Package file version is invalid.
mtsErrBadPath	Package file path is invalid.
mtsErrPackageExists	Package with the same ID is already installed.
mtsErrRoleExists	A role with the same ID is already installed. The role ID in the package file is likely corrupted.
mtsErrCantCopyFile	Errors occurred copying one or more files to the install directory.
mtsErrInvalidUserids	One or more user IDS for roles were invalid.
mtsErrCLSIDOrIIDMismatch	One or more component or interface identifiers in a component DLL do not match the identifiers saved in the package file. The package file is out of date.
mtsErrPackDirNotFound	Package install directory is invalid due to general registry read/write errors.
mtsErrPDFWriteFail	An error occurred writing the package file.
mtsErrNoTypeLib	Could not find the type library for one or more components.
The following table lists the object or file-specific error codes returned in ErrorInfo collections.

Error code	Description
mtsErrObjectInvalid	One or more object properties is corrupted or invalid.
mtsErrKeyMissing	One or more objects is not found in the catalog data store.
mtsErrAlreadyInstalled	Component is already installed.
mtsErrDownloadFailed	One or more component files could not be copied to the client.
mtsErrRemoteInterface	No interface information is available for the component. Component files could not be downloaded.
mtsErrCoReqCompInstalled	Component in the same DLL file is already installed.
mtsErrNoRegistryCLSID	Component’s CLSID is corrupted.
mtsErrBadRegistryProgID	Component’s ProgID is corrupted.
mtsErrDllLoadFailed	Component’s DLL could not be loaded.
mtsErrDllRegisterServer	DllRegisterServer method failed during component self-registration.
mtsErrNoServerShare	No file share is available on the server to copy component files from the network path.
mtsErrNoAccessToUNC	Network path registered for this component could not be accessed.
mtsErrBadRegistryLibID	Component type library ID is corrupted.
mtsErrTreatAs	Component TreatAs key was found, but is not supported.
mtsErrBadForward	IID forward entry is corrupted.
mtsErrBadIID	IID is corrupted.
mtsErrRegistrarFailed	Component registrar method failed during component install.
mtsErrCompFileDoesNotExist	Component file does not exist.
mtsErrCompFileLoadDLLFail	DLL file could not be loaded.
mtsErrCompFileGetClassObj	DllGetClassObject function call failed during the DLL self-registration process.
mtsErrCompFileClassNotAvail	Class coded in the type library was not supported.
mtsErrCompFileBadTLB	Type library was corrupted.
mtsErrCompFileNotInstallable	File does not contain COM components or type library information.
mtsErrNotChangeable	Changes to this object and sub-objects have been disabled.
mtsErrNotDeletable	Delete function for this object has been disabled.
mtsErrSession	Catalog version is not supported.
The following tables lists general read and write registry errors.

Error Code	Description
mtsErrNoRegistryRead	Access control failure reading a registry key.
mtsErrNoRegistryWrite	Access control failure writing a registry key.
mtsErrNoRegistryRepair	Access control failure writing a registry key.


MTS Administration Object Methods

The following topics list the methods of the MTS administration objects:

Add Method (CatalogCollection)

AddEnabled Property (CatalogCollection)

AssociateRole Method (RoleAssociationUtil)

AssociateRoleByName Method (RoleAssociationUtil)

Connect Method (Catalog)

Count Property (CatalogCollection)

DataStoreMajorVersion Property (CatalogCollection)

DataStoreMinorVersion Property (CatalogCollection)

ExportPackage Method (PackageUtil)

GetCLSIDs Method (ComponentUtil)

GetCollection Method (Catalog)

GetCollection Method (CatalogCollection)

GetUtilInterface Method (CatalogCollection)

ImportComponent Method (ComponentUtil)

ImportComponentByName Method (ComponentUtil)

InstallComponent Method (ComponentUtil)

InstallPackage Method (PackageUtil)

InstallRemoteComponent Method (RemoteComponentUtil)

InstallRemoteComponentByName Method (RemoteComponentUtil)

IsPropertyReadOnly Property (CatalogObject)

IsPropertyWriteOnly Property (CatalogObject)

Item Property (CatalogCollection)

Key Property (CatalogObject)

MajorVersion Property (Catalog)

MinorVersion Property (Catalog)

Name Property (CatalogObject)

Name Property (CatalogCollection)

Populate Method (CatalogCollection)

PopulateByKey Method (CatalogCollection)

Remove Method (CatalogCollection)

RemoveEnabled Property (CatalogCollection)

SaveChanges Method (CatalogCollection)

ShutdownPackage Method

Valid Property (CatalogObject)

Value Property (CatalogObject)

See the Automating MTS Administration topic for sample code that demonstrates how these methods are used to program administration using Microsoft® Visual Basic or Microsoft Visual Basic Scripting Edition (VBScript).


Add Method (CatalogCollection)

Adds a member to a collection object and returns the CatalogObject object.

Syntax

object.Add

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

Remarks

Call the Add method to create a new object in a collection. This method is supported in the following collections:

Packages

RolesInPackage

UsersInRole

To install or create objects in other collections, use the catalog utility interfaces. Note that you must call the SaveChanges method to write the new object to the catalog data store.

For a list of the MTS collections and their properties, see Using MTS Collections.

See Also

MTS Packages Collection, MTS RolesInPackage Collection, MTS UsersInRole Collection, AddEnabled Property (CatalogCollection)


AddEnabled Property (CatalogCollection)

Returns a Boolean value indicating whether the Add method is enabled on this collection.

Syntax

object.AddEnabled

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

Remarks

If the value returned is True, then you can call the Add method to create a new object in a collection. If the value returned is False, you must use the catalog utility object methods to create a new object.

For a list of the MTS collections and their properties, see the Using MTS Collections topic.

See Also

Add Method (CatalogCollection)


AssociateRole Method (RoleAssociationUtil)

Associates a role with a component or component interface.

Syntax

object.AssociateRole(ID)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a RoleAssociationUtil object.

ID
Required. A String expression that specifies the role ID of the roles to associate with the object.

Remarks

The changes are applied immediately to the catalog.

For a list of properties supported by Role collections,see the Using MTS Collections topic.

See Also

AssociateRoleByName Method (RoleAssociationUtil)


AssociateRoleByName Method (RoleAssociationUtil)

The AssociateRoleByName method associates a role with a specified component or component interface.

Syntax

object.AssociateRoleByName(name)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a RoleAssociationUtil utility object.

name
Required; String. An expression providing the name of the role to associate with a component or component interface.

Remarks

The changes are applied immediately to the catalog. For a list of properties supported by Role collections,see the Using MTS Collections topic.

See Also

AssociateRole Method (RoleAssociationUtil)


Connect Method (Catalog)

Connects to a catalog and returns a root collection.

Syntax

set root object.Connect(name)

Parameters

root
Required. String containing the root collection that serves as a starting point to locate top-level collections.

object
Required. An object variable that evaluates to a catalog object.

name
Required; String. String containing the name of a remote computer. To connect to a local computer, supply an empty string as this argument.

Remarks

The Connect method returns a root collection, which is bound to the connected computer. A root collection serves as a starting point to locate top-level collections, and does not contain any objects or properties.

Note that you can also use the GetCollection method to locate a package on the local computer without first having to call the Connect method.

You can get the following collections from the root collection:

Packages

RemoteComponents

RelatedCollectionInfo

ComputerList

LocalComputer

PropertyInfo

For a list of the MTS collections and their properties, see the Using MTS Collections topic.

See Also

GetCollection Method (CatalogCollection)


Count Property (CatalogCollection)

Returns an integer value indicating the number of objects in a collection.

Syntax

object.Count

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

Remarks

Upon instantiation, a CatalogCollection object returns a count of zero. Call the Populate method to read from the CatalogCollection object, and then use the Count method to return the number of objects in the collection.

for a list of the MTS collections and their properties, see the Using MTS Collections topic.

See Also

Populate Method (CatalogCollection)


DataStoreMajorVersion Property (CatalogCollection)

Returns an integer value indicating the major version number of the catalog.

Syntax

object.DataStoreMajorVersion

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

See Also

DataStoreMinorVersion Property (CatalogCollection),


DataStoreMinorVersion Property (CatalogCollection)

Returns an integer value indicating the minor version number of the catalog.

Syntax

object.DataStoreMajorVersion

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

See Also

DataStoreMajorVersion Property (CatalogCollection)


ExportPackage Method (PackageUtil)

Exports a package.

Syntax

object.ExportPackage(PackID, FileName, Options)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a PackageUtil object.

PackID
Required; String. An object variable that specifies the package ID of the package to export.

FileName
Required; String. An object variable that provides the name of the package file to export.

Options
Required; Long. An integer value specifying export options. This parameter can be 0 or MtsExportUsers, which includes users in roles in the package file.


GetCLSIDs Method(ComponentUtil)

Returns an array of installable class identifiers (CLSIDs) in the component DLL and/or type library.

Syntax

object.GetCLSIDs(bstrDLLFile, bstrTypeLibFile, aCLSIDs)

Parameters

BstrDLLFile
Required; String. A string variable that evaluates to the path of the DLL that you want checked.

BstrTypeLibFile
Required; String. A string variable that evaluates to the path of the type library that you want checked. If the type library is embedded with the DLL (as is the case with DLLs generated by Microsoft Visual Basic), this parameter should be an empty string).

aCLSIDS
Required; Variant. An output array of CLSIDs (VARIANTS) that can be installed from the supplied DLL and/or type library.


GetCollection Method (Catalog)

Instantiates a CatalogCollection object.

Syntax

set x object.GetCollection(Name)

Parameters

x
Required. An object variable (a variant, or object variable, or a CatalogCollection variable) for the returned collection.

object
Required. An object variable that evaluates to a catalog object.

Name
Required; String. A string expression containing the name of the collection to instantiate.

Remarks

You can use this method to get the following collections:

Packages

ComputerList

LocalComputer

RemoteComponents

RelatedCollectionInfo

After using the GetCollection method, you must fill the object by calling the Populate method. See the Populate method topic for further detail.

For a list of the MTS collections and their properties, see the Using MTS Collections topic..


GetCollection Method (CatalogCollection)

Retrieves a collection from the catalog.

Syntax

set x  object.GetCollection(name, key)

Parameters

x
Required. An object variable (a variant, or object variable, or a CatalogCollection variable) for the returned collection.

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

name
Required. A String expression containing the name of the collection to instantiate.

key
Required. A Variant expression containing the key of the object from which to navigate.

Remarks

Note that the GetCollection method gets an empty collection; you must call the Populate method to fill the collection.

For a list of the MTS collections and their properties, see the Using MTS Collections topic.

See Also

Populate Method (CatalogCollection),


GetUtilInterface Method (CatalogCollection)

Instantiates a utility object for the collection.

Syntax

set util  object.GetUtilInterface

Parameters

util
Required. An object variable that evaluates to a catalog utility object.

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

Remarks

Call the GetUtilInterface method to instantiate any one of the PackageUtil, ComponentUtil, RemoteComponentUtil, and RoleAssociationUtil utility objects. This method is only supported on Packages, ComponentsInPackage, RemoteComponents, RolesForPackageComponent, and RolesForPackageComponentInterface collections.

For a list of the MTS collections and their properties, see the Using MTS Collections topic.


ImportComponent Method (ComponentUtil)

Imports a component that is already registered as an in-process (in-proc) server.

Syntax

object.ImportComponent(CLSID)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a ComponentUtil object.

CLSID
Required; String. An expression containing the CLSID of the component to be installed.

Remarks

The changes are applied immediately to the catalog.

For a description of the Component collection and its associated properties, see the Using MTS Collections topic.

See Also

ImportComponentByName Method (ComponentUtil)


ImportComponentByName Method (ComponentUtil)

Imports a component that is already registered as an in-process server by the component’s programmatic identifier (ProgID).

Syntax

object.ImportComponentByName(ProgID)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a ComponentUtil object.

ProgID
Required. A String expression identifying the ProgID of the component to be installed.

Remarks

The changes are applied immediately to the catalog. For a description of the Component collection and its associated properties, see the Using MTS Collections topic.

See Also

ImportComponent Method (ComponentUtil)


InstallComponent Method (ComponentUtil)

Installs a component into a package.

Syntax

object.InstallComponent(filepath, typelibrary, proxy-stub)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a ComponentUtil object.

filepath
Required. A String expression that provides the file path of the DLL containing the components to install.

typelibrary
Required. A String expression that provides the file path of the type library to use. Pass an empty string as this argument if the type library is embedded in the DLL.

proxy-stub
Required. A String expression that provides the file path of a custom proxy-stub DLL to use. Pass an empty string as this argument if there is no custom proxy-stub DLL.

Remarks

The changes are applied immediately to the catalog.

For a description of the Components collection and its associated properties, see the Using MTS Collections topic.

See Also

InstallRemoteComponent Method (RemoteComponentUtil), InstallRemoteComponentByName Method (RemoteComponentUtil)


InstallPackage Method (PackageUtil)

Installs a component or components that are valid within a package's collection.

Syntax

object.InstallPackage(FileName, InstallPath, options)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a Package utility object.

FileName
Required; String. String expression evaluating to the name of the package to install.

InstallPath
Required; String. String expression evaluating to the install path for component files.

options
Required; Long. A long value specifying install options. This parameter can be 0 or mtsInstallUsers, which adds users saved in the package file. If this option is not specified, users saved in the package file are not installed.

Remarks

All component files must be in the same directory of the package file. Component files arecopied to the install path specified as an argument of the InstallPackage method.

The changes are applied immediately to the catalog.

For a description of the Components collection and its associated properties, see the Using MTS Collections topic..


InstallRemoteComponent Method (RemoteComponentUtil)

Pulls remote components from a package on a remote server.

Syntax

object.InstallRemoteComponent(computer, PackID, CLSID)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a RemoteComponentUtil object.

computer
Required; String. A string expression providing the name of the remote computer.

PackID
Required; String. A string expression providing the package identification of the package containing the remote component.

CLSID
Required; String. A string expression containing the CLSID of the remote component.

Remarks

The changes are applied immediately to the catalog.

See the Working with Remote MTS Computers topic for a complete description of how to pull components from a remote server.

See Also

InstallRemoteComponentByName Method (RemoteComponentUtil)


InstallRemoteComponentByName Method (RemoteComponentUtil)

Pulls remote components by name from the package on a remote server.

Syntax

object.InstallRemoteComponentByName(computer, PackName, ProgID)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a RemoteComponentUtil object.

computer
Required; String. A string expression providing the name of the remote computer.

PackName
Required; String. A string expression providing the name of the package containing the remote component.

ProgID
Required; String. A string value containing the ProgID of the remote component.

Remarks

The changes are applied immediately to the catalog. See the Working with Remote MTS Computers topic for a complete description of how to pull components from a remote server.

See Also

InstallRemoteComponent Method (RemoteComponentUtil)


IsPropertyReadOnly Property (CatalogObject)

Returns a Boolean value that indicates if the property for an object is set to read-only.

Syntax

object.IsPropertyReadOnly(value)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a catalog object property.

value
Required. The name of the value for which to check the read-only property.

Remarks

If the value returned by the IsPropertyReadOnly method is True, then you cannot modify the property. If the value returned is False, you can modify the property using the Value property.


IsPropertyWriteOnly Property (CatalogObject)

Returns a Boolean value that indicates if the property for an object is set to write-only.

Syntax

object.IsPropertyWriteOnly(propertyname)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a catalog object property.

propertyname
Required. The name of the property for which to check the write-only status.

Remarks

If the value returned by the IsPropertyWriteOnly method is True, then you can write but not read the property value. If the value returned is False, you can read the property value.

See Also

IsPropertyReadOnly Property (CatalogObject)


Item Property (CatalogCollection)

Gets a specific object in a collection.

Syntax

object.Item(index)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

index
Required; Long. A zero-based index that specifies the position of a member of the collection. Must be a number from 0 through the value of the collection's Count property -1.


Key Property (CatalogObject)

Gets the value of the key of the object.

Syntax

object.Key

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogObject object.

Remarks

All catalog objects have a key. The object key is a single property that uniquely identifies the object. To access a related collection using the GetCollection method, provide the key of the object from which you want to navigate (such as the package identifier). The following table provides the key property for each collection supported:

Collection	Key Property
Packages	ID
ComponentsInPackage	CLSID
RolesInPackage	ID
RolesForPackageComponent	ID
RolesForPackageComponentInterface	ID
UsersInRole	User
InterfacesForComponent	IID
InterfacesForRemoteComponent	IID
RemoteComponents	CLSID
MethodsForInterface	Name


MajorVersion Property (Catalog)

Returns an integer value indicating the major version number of the catalog.

Syntax

object.MajorVersion

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a catalog object.

See Also

MinorVersion Property (Catalog)


MinorVersion Property (Catalog)

Returns an integer value indicating the minor version number of the catalog.

Syntax

object.MinorVersion

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a catalog object.

See Also

MajorVersion Property (Catalog)


Name Property (CatalogObject)

Gets the name of an object.

Syntax

object.Name

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a catalog object.

Remarks

All catalog objects have a name property. The following table provides the name property for each collection supported:

Collection	Name Property
Packages	Name
ComponentsInPackage	ProgID
RolesInPackage	Name
RolesForPackageComponent	Name
RolesForPackageComponentInterface	Name
UsersInRole	User
InterfacesForComponent	Name
InterfacesForRemoteComponent	Name
RemoteComponents	ProgID
MethodsForInterface	Name


Name Property (CatalogCollection)

Gets the name of the collection.

Syntax

object.Name

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of properties supported by each MTS collection.


Populate Method (CatalogCollection)

Fills a collection with objects from the catalog.

Syntax

object.Populate

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to the CatalogCollection object that you would like to fill.

Remarks

The Populate method reads the contents of the CatalogCollection object. Any changes that are still pending (such as property changes, objects added, or objects removed) are lost. See the SaveChanges method topic for instruction on how to preserve changes made to a CatalogCollection object.


PopulateByKey Method (CatalogCollection)

Populates the collection with information for the specified objects.

Syntax

object.PopulateByKey(aCLSIDs)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

aCLSIDS
Required; Variant. An array of object keys (VARIANTS) denoting which objects should have their information read from the catalog.


Remove Method (CatalogCollection)

Removes an item from an object given the index position.

Syntax

object.Remove(index)

Parameters

object
Required; String. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

index
Required; Long. A zero-based index indicating the position of the object to remove.

Remarks

The object is removed from the collection and all objects with higher indices are shifted up. Note that the Count property of a collection changes after the Remove method has been called.

Call the SaveChanges method to save the changes made to the collection using the Remove method.


RemoveEnabled Property (CatalogCollection)

Returns a Boolean value indicating that you can use the Remove method to delete an object from the collection.

Syntax

object.RemoveEnabled

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

Remarks

If the value returned is True, then you can call the Remove method to remove an object from the collection. If the value returned is False, objects cannot be removed from the collection.


SaveChanges Method (CatalogCollection)

Saves changes to a collection in the catalog, and returns an integer indicating the number of changes applied to the collection.

Syntax

object.SaveChanges

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogCollection object.

Remarks

The SaveChanges method works exclusively on the collection on which you call it, and applies all pending changes to the catalog. If no changes are pending, then the method returns zero.

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ShutdownPackage Method (PackageUtil)

Initiates the shutting down of a package. Shutting down a package terminates that application’s process.

Syntax

object.ShutdownPackage(bstrPackageID)

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a PackageUtil object.

BstrPackageID
Required. A string variable that evaluates to the PackageID of a Package CatalogObject.

Remarks

The ShutdownPackage method shuts down a single package process.

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


Valid Property (CatalogObject)

Returns a Boolean value indicating whether all the object properties were successfully read from the catalog.

Syntax

object.Valid

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogObject.

Remarks

If this property is False it indicates that one or more object properties could not be read from the catalog during a call to Populate. This property will be True for objects that have been added to the collection using the Add method.


Value Property (CatalogObject)

Gets or sets a value for an object property.

Syntax

object.Value(property)  value

Parameters

object
Required. An object variable that evaluates to a CatalogObject.

property
Required. A String expression of any type that specifies the name of the property whose value to get or set.

value
Required. A String expression that specifies the value of the property to get or set.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a description the properties supported by the MTS administration objects.


Automating MTS Administration With Visual C++

The topics in this section describe administration interfaces supported by Microsoft Transaction Server (MTS). This reference describes the following topics:

MTS Visual C++ Error Codes

ICatalog

ICatalogObject

ICatalogCollection

IPackageUtil

IComponentUtil

IRemoteComponentUtil

IRoleAssociationUtil

The ICatalog, ICatalogObject, and ICatalogCollection interfaces provide top-level functionality such as creating and modifying objects. The ICatalog interface enables you to connect to specific servers and access collections. Call the ICatalogCollection interface to enumerate, create, delete, and modify objects, as well as to access related collections. The ICatalogObject interface is used to get and set properties on an object.

The utility interfaces (IRemoteComponentUtil and IRoleAssociationUtil)  allows you to program very specific tasks for collection types, such as associating a role with a user or class of users.


MTS Visual C++ Error Codes

The following is a list of the error codes returned by methods called on the  catalog collection and catalog utility interfaces.

E_INVALIDARG
Indicates one of the following:

An invalid collection or property name was entered.

An out parameter was NULL.

The value is not one of the supported values or falls outside the supported range.

The property is read-only.

The property cannot be changed after the object is created.

An invalid index was entered.

E_NOTIMPL
Object has been removed from the collection and is not supported on this collection.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing some objects or file. See the ErrorInfo collection for object/file-specific error codes.

E_MTS_NOUSER
User ID for user in role is not valid.

E_MTS_USERPASSWDNOTVALID
Package identity user ID and/or password are not valid

E_MTS_AUTHENICATIONLEVEL
Required authentication level (package privacy) could not be set for package updates.

E_MTS_PDFREADFAIL
An error occurred reading the package file.

E_MTS_PDFVERSION
Package file version is invalid.

E_MTS_BADPATH
Package file path is invalid.

E_MTS_PACKAGEEXISTS
Package with the same ID is already installed.

E_MTS_ROLEEXISTS
A role with the same ID is already installed. The role ID in the package file is likely corrupted.

E_MTS_CANTCOPYFILE
Errors occurred copying one or more files to the install directory.

E_MTS_INVALIDUSERIDS
One or more user IDS for roles were invalid.

E_MTS_CLSIDORIIDMISMATCH
One or more component/interface identifiers in a component DLL does not match the identifiers saved in the package file. The package file is out of date.

E_MTS_PACKDIRNOTFOUND
Package install directory is invalid due to general registry read/write errors.

E_MTS_PDFWRITEFAIL
An error occurred writing the package file.

E_MTS_NOTYPELIB
Could not find the type library for one or more components.

The following is a list of the object or file-specific error codes returned in ErrorInfo collections:

E_OBJECTINVALID
One or more object properties is corrupted or invalid.

E_KEYMISSING
One or more objects is not found in the catalog.

E_ALREADYINSTALLED
Component is already installed.

E_DOWNLOADFAILLED
One or more component files could not be copied to the client.

E_REMOTEINTERFACE
No interface information is available for the component. Component files could not be downloaded.

E_COREQCOMPINSTALLED
Component in the same DLL file is already installed.

E_NOREGISTRYCLSID
Component’s CLSID is corrupted.

E_BADREGISTRYPROGID
Component’s ProgID is corrupted.

E_DLLLOADFAILED
Component’s DLL could not be loaded.

E_DLLREGISTERSERVER
DllRegisterServer method failed during component self-registration.

E_NOSERVERSHARE
No file share is available on the server to copy component files from the network path.

E_NOACCESSTOUNC
Network path registered for this component could not be accessed.

E_BADREGISTRYLIBID
Component type library ID is corrupted.

E_TREATAS
Component TreatAs key was found, but is not supported.

E_BADFORWARD
IID forward entry is corrupted.

E_BADIID
IID is corrupted.

E_REGISTRARFAILED
Component registrarmethod failed during component install.

E_COMFILE_DOESNOTEXIST
Component file does not exist.

E_COMFILE_LOADDLLFAIL
DLL file could not be loaded.

E_COMFILE_GETCLASSOBJ
DllGetClassObject method call failed during the DLL self-registration process.

E_COMFILE_CLASSNOTAVAIL
Class coded in the type library was not supported.

E_COMFILE_BADTLB
Type library was corrupted.

E_COMFILE_NOTINSTALLABLE
File does not contain COM components or type library information.

The following is a list of general read and write registry errors:

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOTCHANGEABLE
Changes to this object and sub-objects have been disabled.

E_MTS_NOTDELETABLE
Delete function for this object has been disabled.

E_MTS_SESSION
Server catalog version is not supported.


MTS ICatalog Interface

The Catalog object enables you to connect to specific servers and access collections. The ICatalog interface contains the following methods:

ICatalog::GetCollection

ICatalog::Connect

ICatalog::get_MajorVersion

ICatalog::get_MinorVersion


ICatalog::GetCollection

The GetCollection method retrieves a local collection without reading any objects from the catalog.

Syntax

HRESULT ICatalog::GetCollection(

BSTR	bstrCollName
IDispatch **	ppCatalogCollection);
Parameters

bstrCollName [in]
BSTR containing the name of the collection to retrieve from the catalog.

ppCatalogCollection [out]
Pointer to a pointer to the CatalogCollection object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Invalid collection name passed as a parameter. Can also indicate that an Out parameter is NULL.


ICatalog::Connect

The Connect method connects to a remote computer and returns a root collection, which is bound to a remote computer.

HRESULT ICatalog::Connect(

BSTR	bstrCollName
IDispatch **	ppCatalogCollection);
Parameters

bstrConnectString [in]
BSTR expression containing the name of a remote computer.

PpCatalogCollection [out]
Pointer to a pointer to the CatalogCollection object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Comments

A root collection serves as a starting point to locate packages, and contains neither objects nor properties. Note that you can also use the GetCollection method to get a top-level collection on a local server without using the Connect method.


ICatalog::get_MajorVersion

The get_MajorVersion method returns the major version number of an administration object.

HRESULT ICatalog::get_MajorVersion(

long*	retval);
Parameters

retval [out]
Pointer to the major version number of the MTS object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Comments

Call the get_MajorVersion method and the get_MinorVersion method to determine if you are using the most current version of MTS


ICatalog::get_MinorVersion

The get_MinorVersion method retrieves the minor version number of an MTS administration object.

HRESULT ICatalog::get_MinorVersion(
long* 	retval
);

Parameters

retval [out]
Pointer to the minor version number of the MTS object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Comments

Call the get_MajorVersion method and the get_MinorVersion method to determine if you are using the most current version of MTS


MTS ICatalogCollection Interface

The CatalogCollection object can be used to enumerate objects, create, delete, and modify objects, and access related collections. The ICatalogCollection interface contains the following methods:

ICatalogCollection::get_NewEnum

ICatalogCollection::get_Item

ICatalogCollection::get_Count

ICatalogCollection::Remove

ICatalogCollection::Add

ICatalogCollection::Populate

ICatalogCollection::SaveChanges

ICatalogCollection::GetCollection

ICatalogCollection::get_Name

ICatalogCollection::get_AddEnabled

ICatalogCollection::get_RemoveEnabled

ICatalogCollection::GetUtilInterface

ICatalogCollection::get_DataStoreMajorVersion

ICatalogCollection:: get_DataStoreMinorVersion

ICatalogCollection::PopulateByKey


ICatalogCollection::get_NewEnum

The get_NewEnum method returns the IEnumVariant enumerator interface.

HRESULT ICatalogCollection::get_NewEnum(

IUnknown**	ppEnumVariant);
Parameters

ppEnumVariant [out]
Pointer to a pointer to the IEnumVariant interface.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

INVALIDARG
Out parameter is NULL.


ICatalogCollection::get_Item

The get_Item method returns an object from the collection represented by the index.

HRESULT ICatalogCollection::get_Item(

long	1Index
IDispatch**	ppCatalogObject);
Parameters

1Index [in]
Index to the object in the collection.

PpCatalogObject [out]
Pointer to a pointer to the Catalog object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out of range of index.

Comments

A collection object contains zero or more items (all MTS collections are zero-based).

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::get_Count

The get_Count method returns the number of objects in the collection.

HRESULT ICatalogCollection::get_Count(

long*	retval);
Parameters

retval [out]
Pointer to the number of elements in the object collection.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::Add

The Add method adds a default object to the collection and returns a pointer to the new object.

HRESULT ICatalogCollection::Add(

IDispatch**	ppCatalogObject);
Parameters

ppCatalogObject [out]
Pointer to a pointer to the new Catalog object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

E_NOTIMPL
Not supported on this collection.

Remarks

To update the objects in a collection, call the Add method to create a new object either before or after populating a collection.

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::Populate

The Populate method reads the collection objects from the catalog.

HRESULT ICatalogCollection::Populate( );

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

E_MTS_OBJECTERRORS
Collection was read but some objects were invalid. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

Remarks

You call the Populate method to fill a package collection with objects from the catalog. This method uses the CoCreateInstance function internally, so CoCreateInstance error codes are included in the Populate method’s return values.

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::SaveChanges

The SaveChanges method saves changes to the collection into the catalog.

HRESULT ICatalogCollection::SaveChanges(

long*	retval);
Parameters

retval [out]
Number of changes applied to the collection.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing some objects. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOUSER
User ID is invalid.

E_MTS_USERPASSWDNOTVALID
Package identity user ID and/or password are invalid.

E_MTS_AUTHENTICATIONLEVEL
Required authentication level (package privacy) could not be set for package updates.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

CLASS_E_NOAGGREGATION
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Note that you must call this method after modifying any object in the collection. The SaveChanges method works exclusively on the collection on which it is called. This method also applies all pending changes to objects within a given collection. This method uses the CoCreateInstance function internally, so CoCreateInstance error codes are included in the SaveChanges method’s return values.

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::GetCollection

The GetCollection method retrieves a collection related to a specific object. Data is not read from the catalog. See the Populate method topic for more information.

HRESULT ICatalogCollection::GetCollection(

BSTR	bstrCollName
VARIANT	varObjectKey
IDispatch**	ppCatalogCollection);
Parameters

bstrCollName [in]
BSTR containing the name of the collection.

VarObjectKey [in]
Value of the object key.

retval [out]
Pointer to a pointer to the CatalogCollection object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Invalid collection name passed as a parameter. Can also indicate that an Out parameter is NULL.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::get_Name

The get_Name method gets the name of a collection.

HRESULT ICatalogCollection::get_Name(
VARIANT*	retval);

Parameters

retval [out]
Pointer to the name of the collection.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::get_AddEnabled

The get_AddEnabled method returns a value that indicates if the Add method is supported in this collection.

HRESULT ICatalogCollection::get_AddEnabled(
VARIANT_BOOL*	varAddEnabled);

Parameters

VarObjectKey [out]
Boolean value indicating if the Add method is supported in this collection.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::Remove

The Remove method removes an item from a collection, given the index of the item.

HRESULT ICatalogCollection::Remove(
long	1Index);

Parameters

1Index [in]
Index position of the object to remove.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Invalid index was entered.

E_NOTIMPL
Collection does not support removing objects.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::get_RemoveEnabled

The get_RemoveEnabled method returns a value that indicates if the Remove method is supported in this collection.

HRESULT ICatalogCollection:: get_RemoveEnabled(
VARIANT_BOOL*	boolRemoveEnabled);

Parameters

boolRemoveEnabled [out]
Boolean value indicating if the Remove method is supported in this collection.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::GetUtilInterface

The GetUtilInterface method returns a pointer to the interface of the utility object for a package, component, remote component, or role collection.

HRESULT ICatalogCollection::GetUtilInterface(
IDispatch**	ppUtil);

Parameters

ppUtil [out]
Pointer to a pointer to the interface on a utility object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

E_NOTIMPL
Not supported on this collection.

Remarks

Call the GetUtilInterface method to program your application for specific administration tasks, such as creating a package or installing a component.

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogCollection::get_DataStoreMajorVersion

The get_DataStoreMajorVersion method returns the major version number of the catalog from which you get the collection.

HRESULT ICatalogCollection::get_DataStoreMajorVersion(
long* 	retval);

Parameters

retval [out]
Pointer to a pointer to the MTS major version number.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

See Also

get_DataStoreMinorVersion


ICatalogCollection::get_DataStoreMinorVersion

The get_DataStoreMinorVersion method returns the minor version number of the catalog from which you get a collection.

HRESULT ICatalogCollection:: get_DataStoreMinorVersion(
long* 	retval);

Parameters

retval [out]
Pointer to a pointer to the MTS minor version number.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

See Also

get_DataStoreMajorVersion


ICatalogCollection::PopulateByKey

The PopulateByKey method populates the collection with information for the specified objects.

HRESULT ICatalogCollection::PopulateByKey(
SAFEARRAY* 	saKeys);

Parameters

saKeys [in]
Pointer to a safearray of VARIANTS containing the CLSIDs of components for which the collection object should refresh its information.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


MTS ICatalogObject Interface

The CatalogObject object provides methods to get and set properties on an object. The ICatalogObject interface contains the following methods:

ICatalogObject::get_Value

ICatalogObject::put_Value

ICatalogObject::get_Key

ICatalogObject::get_Name

ICatalogObject::IsPropertyReadOnly

ICatalogObject::IsPropertyWriteOnly

ICatalogObject::get_Valid


ICatalogObject::get_Value

The get_Value method gets a property value of an object in a collection.

HRESULT ICatalogObject::get_Value(

BSTR	bstrPropName
VARIANT*	retval);
Parameters

bstrPropName [in]
BSTR expression containing the name of the property.

retval [out]
Pointer to the value of the property.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Invalid property name passed as a parameter. Can also indicate that an Out parameter is NULL.

E_NOTIMPL
Object has been removed from the collection.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogObject::put_Value

The put_Value method sets the property value of an object in a collection.

HRESULT ICatalogObject::put_Value(

BSTR	bstrPropName
VARIANT	val);
Parameters

bstrPropName [in]
BSTR containing the name of the property to set.

val [in]
Variant containing the new value for the property.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Invalid property name entered. Can also indicate either the property value is not one of the supported values or falls outside the supported range, the property is read-only, or the property cannot be changed after the object is created.

E_NOTIMPL
Object has been removed from the collection.

Remarks

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


ICatalogObject::get_Key

The get_Key method gets the value of the Key property.

HRESULT ICatalogObject::get_Key(

VARIANT*	retval);
Parameters

retval [out]
Pointer to the value of the Key property.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

E_NOTIMPL
Object has been removed from the collection.

Comments

All MTS objects have a key. The object key is a single property that uniquely identifies the object. To create a related collection in your Package collection object, provide the key of the object from which you want to navigate (such as the package identifier). The following table provides the key property for each collection supported by the MTS Explorer.

Collection	Key Property
Packages	ID
ComponentsInPackage	CLSID
RolesInPackage	ID
RolesForPackageComponents	ID
UsersInRole	User
InterfacesForComponent	IID
InterfacesForRemoteComponent	IID


ICatalogObject::get_Name

The get_Name method provides the name of an object in the catalog.

HRESULT ICatalogObject::get_Name(

VARIANT*	retval );
Parameters

retval [out]
Pointer to the name of the object.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

E_NOTIMPL
Object has been removed from the collection.

All MTS objects have a name property. The following table provides the name property for each collection supported by the MTS Explorer:

Collection	Name Property
Packages	Name
ComponentsInPackage	ProgID
RolesInPackage	Name
RolesForPackageComponents	Name
UsersInRole	User
InterfacesForComponent	Name
InterfacesForRemoteComponent	Name
RemoteComponents	ProgID
MethodsForInterface	Name


ICatalogObject::IsPropertyReadOnly

The IsPropertyReadOnly method determines if a property is read-only.

HRESULT ICatalogObject::IsPropertyReadOnly(

BSTR	bstrPropName
VARIANT_BOOL*	retval);
Parameters

bstrPropName [in]
BSTR containing the name of the property.

retval [out]
Boolean indicating if the property is read-only.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Invalid property name passed as a parameter. Can also indicate that an Out parameter is NULL.

Remarks

For more information about read-only property values and collections, see the Using MTS Collections topic.

See Also

IsPropertyWriteOnly


ICatalogObject::IsPropertyWriteOnly

The IsPropertyWriteOnly method indicates if a property can be written but not read.

HRESULT ICatalogObject::IsPropertyWriteOnly(

BSTR	bstrPropName
VARIANT_BOOL*	retval);
Parameters

bstrPropName [in]
BSTR containing the name of the property that may or may not be write-only.

retval [out]
Boolean indicating if the property is write-only.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Invalid property name passed as a parameter. Can also indicate that an Out parameter is NULL.

Remarks

For more information about read-only property values and collections, see the Using MTS Collections topic.

See Also

IsPropertyReadOnly


ICatalogObject::get_Valid

The get_Valid method determines if properties on an object were successfully read from the catalog.

HRESULT ICatalogObject::get_Valid(

VARIANT_BOOL*	retval);
Parameters

retval [out]
Boolean indicating if properties were successfully read. If this method returns True, all properties on an object were read from the catalog.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_INVALIDARG
Out parameter is NULL.

E_NOTIMPL
Object removed from the collection.


MTS IPackageUtil Interface

The IPackageUtil object enables a package to be installed and exported within the Packages collection. The IPackageUtil interface contains the following methods:

IPackageUtil::InstallPackage

IPackageUtil::ExportPackage

IPackageUtil::ShutdownPackage

See the Using MTS Collections topic for a list of the MTS collections and their properties.


IPackageUtil::InstallPackage

The InstallPackages method installs a pre-built package.

HRESULT IPackageUtil::InstallPackage(

BSTR	bstrPackageFile
BSTR	bstrInstallPath
long	1Options);
Parameters

bstrPackageFile [in]
BSTR containing the name of the package file to install.

bstrInstallPath [in]
BSTR containing component install path.

1Options [in]
Integer specifying export options. This method supports MtsExportUsers, which includes users in roles in the package file.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing objects and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_PDFREADFAIL
Error occurred reading the package file.

E_MTS_PDFVERSION
Package file version is invalid.

E_MTS_BADPATH
Package file path is invalid.

E_MTS_PACKAGEEXISTS
Package with the same ID is already installed.

E_MTS_ROLEEXISTS
Role with the same ID is already installed. The role ID in the package file is likely corrupted.

E_MTS_CANTCOPYFILE
Errors occurred copying one or more files to the install directory.

E_MTS_INVALIDUSERIDS
One or more user IDs for roles were invalid.

E_MTS_CLSIDORIIDMISMATCH
One or more component/interface identifiers in a component DLL do not match the identifiers saved in the package file. The package file is likely out of date.

E_MTS_PACKDIRNOTFOUND
The package install directory is invalid.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the InstallPackage method’s return values.


IPackageUtil::ExportPackage

The ExportPackage method exports a package according to its package identifier.

HRESULT IPackageUtil::ExportPackage(

BSTR	bstrPackageID
BSTR	bstrPackageFile
long	1Options);
Parameters

bstrPackageID [in]
BSTR containing the unique identifier of the package to export.

bstrPackageFile [in]
BSTR containing the name of the package file to export.

1Options [in]
Either zero (for no option selected) or MtsExportUsers, which includes users in roles in the package file.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing objects and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_PDFWRITEFAIL
Error occurred writing the package file.

E_MTS_NOTYPELIB
Could not find the type library for one or more components.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the ExportPackage method’s return values.


IPackageUtil::ShutdownPackage

The ShutdownPackage method shuts down a single package, thereby terminating that application process.

HRESULT IPackageUtil::ShutdownPackage(

BSTR	bstrPackageID
Parameters

bstrPackageID [in]
BSTR containing the unique identifier of the package to shut down.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing objects and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_PDFWRITEFAIL
Error occurred writing the package file.

E_MTS_NOTYPELIB
Could not find the type library for one or more components.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.


MTS IComponentUtil Interface

The IComponentUtil object provides methods to install a component in a specific collection and to import components registered as an in-proc server. The IComponentUtil interface contains the following methods:

IComponentUtil::InstallComponent

IComponentUtil::ImportComponent

IComponentUtil::ImportComponentByName

IComponentUtil::GetCLSIDs


IComponentUtil::InstallComponent

The InstallComponent method installs a component.

HRESULT IComponentUtil::InstallComponent(

BSTR	bstrDLLFile
BSTR	bstrTypelibFile
BSTR	bstrProxyStubDLL);
Parameters

bstrDLLFile [in]
BSTR containing the name of the DLL file providing the components to install.

bstrTypelibFile [in]
BSTR containing the name of the external type library file. If the type library file is embedded in the DLL, pass in an empty string for this parameter.

bstrProxyStubDLL [in]
BSTR containing the name of the proxy-stub DLL file. If there is no proxy-stub DLL associated with the component, pass in an empty string for this parameter.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing components and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the InstallComponent method’s return values.


IComponentUtil::ImportComponent

The ImportComponent method imports a component that is already registered as an in-process (in-proc) server.

HRESULT IComponentUtil::ImportComponent(

BSTR	bstrCLSID);
Parameters

bstrCLSID [in]
BSTR containing the CLSID of the component to import.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing components and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the ImportComponent method’s return values.

See Also

ImportComponentByName


IComponentUtil::ImportComponentByName

The ImportComponentByName method imports a component that is already registered as an in-process (in-proc) server. This method uses the component’s programmatic identifier (ProgID) for the import procedure.

HRESULT IComponentUtil::ImportComponentByName(

BSTR	bstrProgID);
Parameters

bstrProgID [in]
BSTR containing the ProgID of the component to import.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing components and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the ImportComponentByName method’s return values.

See Also

ImportComponent


IComponentUtil::GetCLSIDs

The GetCLSIDs method fills an array with the installable component CLSIDs from a DLL and/or type library.

HRESULT IComponentUtil::GetCLSIDs(

BSTR	bstrDLLFile
BSTR	bstrTypeLibFile
SAFEARRAY**	ppsaCLSIDs)
Parameters

bstrDLLFile [in]
BSTR containing the name of the DLL file providing the components to check for allowable installation.

bstrTypeLibFile [in]
BSTR containing the name of the external type library file to check for installable components.

ppsaCLSIDs [out]
Pointer to a pointer to a SAFEARRAY containing VARIANTS which contain the CLSIDs of installable components in the given DLL and/or type library.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing components and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.


MTS IRemoteComponentUtil Interface

You can use the IRemoteComponentUtil object to program your application to pull remote components from a package on a remote server. The IRemoteComponentUtil interface contains the following methods:

IRemoteComponentUtil::InstallRemoteComponent

IRemoteComponentUtil::InstallRemoteComponentByName


IRemoteComponentUtil::InstallRemoteComponent

The InstallRemoteComponent method pulls a component to install from a package on a remote server.

HRESULT IRemoteComponentUtil::InstallRemoteComponent(

BSTR	bstrServer
BSTR	bstrPackageID
BSTR	bstrCLSID);
Parameters

bstrServer [in]
BSTR containing the name of the remote server from which to pull the component to install.

PackageID [in]
BSTR containing the identifier of the package containing the remote component.

bstrCLSID [in]
BSTR containing the class identifier (CLSID) of the remote component.

Return Values

S_OK
Method returned successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing components and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the InstallRemoteComponent method’s return values.

See Also

InstallRemoteComponentByName


IRemoteComponentUtil::InstallRemoteComponentByName

The InstallRemoteComponentByName method pulls remote components from the package on a remote server and installs the component by package name and programmatic ID (ProgID).

HRESULT IRemoteComponentUtil::InstallRemoteComponentByName(

BSTR	bstrSever
BSTR	PackageName
BSTR	bstrProgID);
Parameters

bstrSever [in]
BSTR containing the name of the remote server from which to pull the component to install.

PackageName [in]
BSTR containing the name of the package containing the remote component.

bstrProgID [in]
BSTR containing the ProgID of the component to install.

Return Values

S_OK
Method completed successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing objects. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the InstallRemoteComponentByName method’s return values.

See Also

InstallRemoteComponent


MTS IRoleAssociationUtil Interface

Call methods on the IRoleAssociationUtil object to associate roles with a component or component interface. The IRoleAssociationUtil interface contains the following methods:

IRoleAssociationUtil::AssociateRole

IRoleAssociationUtil::AssociateRoleByName


IRoleAssociationUtil::AssociateRole

The AssociateRole method associates a role with a component or component interface.

HRESULT IRoleAssociationUtil::AssociateRole(
BSTR	bstrRoleID
);

Parameters

bstrRoleID [in]
BSTR containing the ID of the role to associate with a component or component interface.

Return Values

S_OK
Method returned successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing objects. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the AssociateRole method’s return values.

See Also

AssociateRoleByName


IRoleAssociationUtil::AssociateRoleByName

The AssociateRoleByName method associates a role by its name with a specified component or component interface.

HRESULT IRoleAssociationUtil::AssociateRoleByName(

BSTR	bstrRoleName);
Parameters

bstrRoleName [in]
BSTR containing the name of the role to associate with a component or component interface.

Return Values

S_OK
Method returned successfully.

E_MTS_OBJECTERRORS
Errors were encountered processing components and/or files. See the ErrorInfo collection for object-specific error codes.

E_MTS_NOREGISTRYREAD
Access control failure reading a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYWRITE
Access control failure writing a registry key.

E_MTS_NOREGISTRYREPAIR
Access control failure writing a registry key.

REGDB_E_CLASSNOTREG
The MTXCatEx.CatalogServer.1 component is not registered on the target computer. MTS is not installed properly on the target computer.

Remarks

Because this method uses the CoCreateInstance function internally, CoCreateInstance error codes are included in the AssociateRoleByName method’s return values.

See Also

AssociateRole


GetObjectContext

Visual Basic	GetObjectContext Function

Visual C++	GetObjectContext Function

Visual J++	MTx.GetObjectContext Method


SafeRef

Visual Basic	SafeRef Function

Visual C++	SafeRef Function

Visual J++	MTx.SafeRef Method


IObjectContext Interface, ObjectContext Object

Visual Basic	ObjectContext Object

Visual C++	IObjectContext Interface

Visual J++	IObjectContext Interface


SetAbort Method

Visual Basic	SetAbort Method

Visual C++	IObjectContext::SetAbort Method

Visual Basic	IObjectContext.SetAbort Method


SetComplete Method

Visual Basic	SetComplete Method

Visual C++	IObjectContext::SetComplete Method

Visual J++	IObjectContext.SetComplete Method


EnableCommit Method

Visual Basic	EnableCommit Method

Visual C++	IObjectContext::EnableCommit Method

Visual J++	IObjectContext.EnableCommit Method


DisableCommit Method

Visual Basic	DisableCommit Method

Visual C++	IObjectContext::DisableCommit Method

Visual J++	IObjectContext.DisableCommit Method


CreateInstance Method

Visual Basic	CreateInstance Method

Visual C++	IObjectContext::CreateInstance Method

Visual J++	IObjectContext.CreateInstance Method


IsInTransaction Method

Visual Basic	IsInTransaction Method

Visual C++	IObjectContext::IsInTransaction Method

Visual J++	IObjectContext.IsInTransaction Method


IsCallerInRole Method

Visual Basic	IsCallerInRole Method

Visual C++	IObjectContext::IsCallerInRole Method

Visual J++	IObjectContext.IsCallerInRole Method


IsSecurityEnabled Method

Visual Basic	IsSecurityEnabled Method

Visual C++	IObjectContext::IsSecurityEnabled Method

Visual J++	IObjectContext.IsSecurityEnabled Method


ITransactionContextEx Interface, TransactionContext Object

Visual Basic	TransactionContext Object

Visual C++	ITransactionContextEx Interface

Visual J++	ITransactionContextEx Interface


Abort Method

Visual Basic	Abort Method

Visual C++	ITransactionContextEx::Abort Method

Visual J++	ITransactionContextEx.Abort Method


Commit Method

Visual Basic	Commit Method

Visual C++	ITransactionContextEx::Commit Method

Visual J++	ITransactionContextEx.Commit Method


IObjectControl Interface

Visual Basic	ObjectControl Interface

Visual C++	IObjectControl Interface

Visual J++	IObjectControl Interface


Activate Method

Visual Basic	Activate Method

Visual C++	IObjectControl::Activate Method

Visual J++	IObjectControl.Activate Method


CanBePooled Method

Visual Basic	CanBePooled Method

Visual C++	IObjectControl::CanBePooled Method

Visual J++	IObjectControl.CanBePooled Method


Deactivate Method

Visual Basic	Deactivate Method

Visual C++	IObjectControl::Deactivate Method

Visual J++	IObjectControl.Deactivate Method


ISharedProperty Interface, SharedProperty Object

Visual Basic	SharedProperty Object

Visual C++	ISharedProperty Interface

Visual J++	ISharedProperty Interface


Value

Visual Basic	Value Property

Visual C++	ISharedProperty::get_Value Method

Visual C++	ISharedProperty::put_Value Method

Visual J++	ISharedProperty.getValue Method

Visual J++	ISharedProperty.putValue Method


ISharedPropertyGroup Interface, SharedPropertyGroup Object

Visual Basic	SharedPropertyGroup Object

Visual C++	ISharedPropertyGroup Interface

Visual J++	ISharedPropertyGroup Interface


CreateProperty Method

Visual Basic	CreateProperty Method

Visual C++	ISharedPropertyGroup::CreateProperty Method

Visual J++	ISharedPropertyGroup.CreateProperty Method


CreatePropertyByPosition Method

Visual Basic	CreatePropertyByPosition Method

Visual C++	ISharedPropertyGroup::CreatePropertyByPosition Method

Visual J++	ISharedPropertyGroup.CreatePropertyByPosition Method


Property

Visual Basic	Property Property

Visual C++	ISharedPropertyGroup::get_Property Method

Visual J++	ISharedPropertyGroup.getProperty Method


PropertyByPosition

Visual Basic	PropertyByPosition Property

Visual C++	ISharedPropertyGroup::get_PropertyByPosition Method

Visual J++	ISharedPropertyGroup.getPropertyByPosition Method


ISharedPropertyGroupManager Interface, SharedPropertyGroupManager Object

Visual Basic	SharedPropertyGroupManager Object

Visual C++	ISharedPropertyGroupManager Interface

Visual J++	ISharedPropertyGroupManager Interface


CreatePropertyGroup Method

Visual Basic	CreatePropertyGroup Method

Visual C++	ISharedPropertyGroupManager::CreatePropertyGroup Method

Visual J++	ISharedPropertyGroupManager.CreatePropertyGroup Method


Group

Visual Basic	Group Property

Visual C++	ISharedPropertyGroupManager::get_Group Method

Visual J++	ISharedPropertyGroupManager.getGroup Method


get_NewEnum, get__NewEnum Methods

Visual C++	ISharedPropertyGroupManager::get__NewEnum Method

Visual J++	ISharedPropertyGroupManager.get_NewEnum Method


IGetContextProperties Interface

Visual C++	IGetContextProperties Interface

Visual J++	IGetContextProperties Interface


Count Method

Visual Basic	Count Method

Visual C++	Count Method

Visual J++	Count Method


EnumNames Method

Visual C++	EnumNames Method

Visual J++	EnumNames Method


GetProperty Method

Visual C++	GetProperty Method

Visual J++	GetProperty Method


ISecurityProperty Interface

Visual Basic	SecurityProperty Object

Visual C++	ISecurityProperty Interface


GetDirectCallerName Method

Visual Basic	GetDirectCallerName Method

Visual C++	GetDirectCallerSID Method


GetDirectCreatorName Method

Visual Basic	GetDirectCreatorName Method

Visual C++	GetDirectCreatorSID Method


GetOriginalCallerName Method

Visual Basic	GetOriginalCallerName Method

Visual C++	GetOriginalCallerSID Method


GetOriginalCreatorName Method

Visual Basic	GetOriginalCreatorName Method

Visual C++	GetOriginalCreatorSID Method


Post Method, Step1 (Visual Basic)

Public Function Post(ByRef lngAccount As Long, _

    ByRef lngAmount As Long) As String

    On Error GoTo ErrorHandler

    Post = "Hello from Account!!!"

    Exit Function

' Return the error message indicating that

' an error occurred.

ErrorHandler:

    Err.Raise Err.Number, "Bank.Account.Post", _

        Err.Description

End Function


Post Method, Step2 (Visual Basic)

Public Function Post(ByVal lngAccountNo As Long, _

    ByVal lngAmount As Long) As String

    Dim strResult As String

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' obtain the ADO environment and connection

    Dim adoConn As New ADODB.Connection

    Dim varRows As Variant

    adoConn.Open strConnect

    On Error GoTo ErrorCreateTable

    ' update the balance

    Dim strSQL As String

    strSQL = "UPDATE Account SET Balance = Balance + "_

        + Str$(lngAmount) + " WHERE AccountNo = "

        + Str$(lngAccountNo)

TryAgain:

    adoConn.Execute strSQL, varRows

    ' if anything else happens

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' get resulting balance which may have been

    ' further updated via triggers

    strSQL = "SELECT Balance FROM Account " _

        + "WHERE AccountNo = " + Str$(lngAccountNo)

    Dim adoRS As ADODB.Recordset

    Set adoRS = adoConn.Execute(strSQL)

    If adoRS.EOF Then

        Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Error. Account " _

            + Str$(lngAccountNo) + " not on file."

    End If

    Dim lngBalance As Long

    lngBalance = adoRS.Fields("Balance").Value

    ' check if account is overdrawn

    If (lngBalance) < 0 Then

        Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Error. Account " _

            + Str$(lngAccountNo) _

            + " would be overdrawn by " _

            + Str$(lngBalance) + ". Balance is still "

            + Str$(lngBalance - lngAmount) + "."

    Else

        If lngAmount < 0 Then

            strResult = strResult _

                & "Debit from account "

                & lngAccountNo & ", "

        Else

            strResult = strResult _

                & "Credit to account "

                & lngAccountNo & ", "

        End If

        strResult = strResult + "balance is $"

            & Str$(lngBalance) & ". (VB)"

    End If

    ' cleanup

    Set adoRS = Nothing

    Set adoConn = Nothing

    Post = strResult

Exit Function

ErrorCreateTable:

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' create the account table

    Dim objCreateTable As CreateTable

    Set objCreateTable = _

    GetObjectContext.CreateInstance("Bank.CreateTable")

    objCreateTable.CreateAccount

    GoTo TryAgain

ErrorHandler:

    ' cleanup

    If Not adoRS Is Nothing Then

        Set adoRS = Nothing

    End If

    If Not adoConn Is Nothing Then

        Set adoConn = Nothing

    End If

    Post = ""         ' indicate that an error occurred

    Err.Raise Err.Number, "Bank.Accout.Post", _

        Err.Description

End Function


Post Method, Step3 (Visual Basic)

Public Function Post(ByVal lngAccountNo As Long, _

    ByVal lngAmount As Long) As String

    Dim strResult As String

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' obtain the ADO environment and connection

    Dim adoConn As New ADODB.Connection

    Dim varRows As Variant

    adoConn.Open strConnect

    On Error GoTo ErrorCreateTable

    ' update the balance

    Dim strSQL As String

    strSQL = "UPDATE Account SET Balance = Balance + "_

        + Str$(lngAmount) + " WHERE AccountNo = "

        + Str$(lngAccountNo)

TryAgain:

    adoConn.Execute strSQL, varRows

    ' if anything else happens

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' get resulting balance which may have been

    ' further updated via triggers

    strSQL = "SELECT Balance FROM Account " _

        + "WHERE AccountNo = " + Str$(lngAccountNo)

    Dim adoRS As ADODB.Recordset

    Set adoRS = adoConn.Execute(strSQL)

    If adoRS.EOF Then

        Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Error. Account " _

            + Str$(lngAccountNo) + " not on file."

    End If

    Dim lngBalance As Long

    lngBalance = adoRS.Fields("Balance").Value

    ' check if account is overdrawn

    If (lngBalance) < 0 Then

        Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Error. Account " _

            + Str$(lngAccountNo) _

            + " would be overdrawn by " _

            + Str$(lngBalance) + ". Balance is still "

            + Str$(lngBalance - lngAmount) + "."

    Else

        If lngAmount < 0 Then

            strResult = strResult _

                & "Debit from account "

                & lngAccountNo & ", "

        Else

            strResult = strResult _

                & "Credit to account "

                & lngAccountNo & ", "

        End If

        strResult = strResult + "balance is $"

            & Str$(lngBalance) & ". (VB)"

    End If

    ' cleanup

    Set adoRS = Nothing

    Set adoConn = Nothing

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    Post = strResult

Exit Function

ErrorCreateTable:

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' create the account table

    Dim objCreateTable As CreateTable

    Set objCreateTable = _

    GetObjectContext.CreateInstance("Bank.CreateTable")

    objCreateTable.CreateAccount

    GoTo TryAgain

ErrorHandler:

    ' cleanup

    If Not adoRS Is Nothing Then

        Set adoRS = Nothing

    End If

    If Not adoConn Is Nothing Then

        Set adoConn = Nothing

    End If

    GetObjectContext.SetAbort          ' we are unhappy

    Post = ""         ' indicate that an error occurred

    Err.Raise Err.Number, "Bank.Accout.Post", _

        Err.Description

End Function


Perform Method, Step4 (Visual Basic)

Public Function Perform(ByVal lngPrimeAccount As Long,_

    ByVal lngSecondAccount As Long, ByVal lngAmount _

    As Long, ByVal lngTranType As Long) As String

    Dim strResult As String

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' create the account object using our context

    Dim objAccount As Bank.Account

    Set objAccount = _

        GetObjectContext.CreateInstance("Bank.Account")

    If objAccount Is Nothing Then

        Err.Raise ERROR_NUMBER, _

        Description:="Could not create account object"

    End If

    ' call the post function based on the

    ' transaction type

    Select Case lngTranType

        Case 1

            strResult = objAccount.Post(lngPrimeAccount, 0 - lngAmount)

            If strResult = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult

            End If

        Case 2

            strResult = objAccount.Post(lngPrimeAccount, lngAmount)

            If strResult = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult

            End If

        Case 3

            Dim strResult1 As String, strResult2 As String

            ' do the credit

            strResult1 = objAccount.Post(lngSecondAccount, lngAmount)

            If strResult1 = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult1

            Else

                ' then do the debit

                strResult2 = objAccount.Post(lngPrimeAccount, 0 - lngAmount)

                If strResult2 = "" Then

                ' debit failed

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult2

                Else

                    strResult = strResult1 + "  " + strResult2

                End If

            End If

        Case Else

            Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                Description:="Invalid Transaction Type"

    End Select

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    Perform = strResult

    Exit Function

ErrorHandler:

    GetObjectContext.SetAbort          ' we are unhappy

    Perform = ""       ' indicate that an error occured

    Err.Raise Err.Number, "Bank.MoveMoney.Perform", _

        Err.Description

End Function


GetNextReceipt Method, Step5 (Visual Basic)

Public Function GetNextReceipt() As Long

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' If Shared property does not already exist

    ' it will be initialized

    Dim spmMgr As SharedPropertyGroupManager

    Set spmMgr = CreateObject("MTxSpm.SharedPropertyGroupManager.1")

    Dim spmGroup As SharedPropertyGroup

    Dim bResult As Boolean

    Set spmGroup = _

        spmMgr.CreatePropertyGroup("Receipt", _

        LockMethod, Process, bResult)

    Dim spmPropNextReceipt As SharedProperty

    Set spmPropNextReceipt = _

        spmGroup.CreateProperty("Next", bResult)

    ' Set the initial value of the Shared Property to

    ' 0 if the Shared Property didn’t already exist.

    ' This is not entirely necessary but demonstrates

    ' how to initialize a value.

    If bResult = False Then

        spmPropNextReceipt.Value = 0

    End If

    ' Get the next receipt number and update property

    spmPropNextReceipt.Value = spmPropNextReceipt.Value + 1

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    GetNextReceipt = spmPropNextReceipt.Value

    Exit Function

ErrorHandler:

    GetObjectContext.SetAbort          ' we are unhappy

    ' indicate that an error occured

    GetNextReceipt = -1

    Err.Raise Err.Number, _

        "Bank.GetReceipt.GetNextReceipt", _

        Err.Description

End Function


Perform Method, Step5 (Visual Basic)

Public Function Perform(ByVal lngPrimeAccount As Long,_

    ByVal lngSecondAccount As Long, ByVal lngAmount _

    As Long, ByVal lngTranType As Long) As String

    Dim strResult As String

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' create the account object using our context

    Dim objAccount As Bank.Account

    Set objAccount = _

        GetObjectContext.CreateInstance("Bank.Account")

    If objAccount Is Nothing Then

        Err.Raise ERROR_NUMBER, _

        Description:="Could not create account object"

    End If

    ' call the post function based on the

    ' transaction type

    Select Case lngTranType

        Case 1

            strResult = objAccount.Post(lngPrimeAccount, 0 - lngAmount)

            If strResult = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult

            End If

        Case 2

            strResult = objAccount.Post(lngPrimeAccount, lngAmount)

            If strResult = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult

            End If

        Case 3

            Dim strResult1 As String, strResult2 As String

            ' do the credit

            strResult1 = objAccount.Post(lngSecondAccount, lngAmount)

            If strResult1 = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult1

            Else

                ' then do the debit

                strResult2 = objAccount.Post(lngPrimeAccount, 0 - lngAmount)

                If strResult2 = "" Then

                ' debit failed

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult2

                Else

                    strResult = strResult1 + "  " + strResult2

                End If

            End If

        Case Else

            Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                Description:="Invalid Transaction Type"

    End Select

    ' Get Receipt Number for the transaction

    Dim objReceiptNo As Bank.GetReceipt

    Dim lngReceiptNo As Long

    Set objReceiptNo = GetObjectContext.CreateInstance("Bank.GetReceipt")

    lngReceiptNo = objReceiptNo.GetNextReceipt

    If lngReceiptNo > 0 Then

        strResult = strResult & "; Receipt No: " _

            & Str$(lngReceiptNo)

    End If

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    Perform = strResult

    Exit Function

ErrorHandler:

    GetObjectContext.SetAbort          ' we are unhappy

    Perform = ""       ' indicate that an error occured

    Err.Raise Err.Number, "Bank.MoveMoney.Perform", _

        Err.Description

End Function


StatefulPerform Method, Step6 (Visual Basic)

Public PrimeAccount As Long

Public SecondAccount As Long

Public Function StatefulPerform(ByVal lngAmount _

    As Long, ByVal lngTranType As Long) As String

    StatefulPerform = Perform(PrimeAccount, _

        SecondAccount, lngAmount, lngTranType)

End Function


Update Method, Step7 (Visual Basic)

Public Function Update() As Long

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' get result set and then update table

    ' with new receipt number

    Dim adoConn As New ADODB.Connection

    Dim adoRsReceipt As ADODB.Recordset

    Dim lngNextReceipt As Long

    Dim strSQL As String

    strSQL = "Update Receipt set NextReceipt = NextReceipt + 100"

    adoConn.Open strConnect

    ' Assume that if there is an ado error then

    ' the receipt table does not exist

    On Error GoTo ErrorCreateTable

TryAgain:

    adoConn.Execute strSQL

    strSQL = "Select NextReceipt from Receipt"

    Set adoRsReceipt = adoConn.Execute(strSQL)

    lngNextReceipt = adoRsReceipt!NextReceipt

    Set adoConn = Nothing

    Set adoRsReceipt = Nothing

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    Update = lngNextReceipt

    Exit Function

ErrorCreateTable:

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' create the receipt table

    Dim objCreateTable As CreateTable

    Set objCreateTable = CreateObject("Bank.CreateTable")

    objCreateTable.CreateReceipt

    GoTo TryAgain

ErrorHandler:

    If Not adoConn Is Nothing Then

        Set adoConn = Nothing

    End If

    If Not adoRsReceipt Is Nothing Then

        Set adoRsReceipt = Nothing

    End If

    GetObjectContext.SetAbort      ' we are unhappy

    Update = -1        ' indicate that an error occured

    Err.Raise Err.Number, "Bank.UpdateReceipt.Update", Err.Description

End Function


GetNextReceipt Method, Step7 (Visual Basic)

Public Function GetNextReceipt() As Long

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' If Shared property does not already exist

    ' it will be initialized

    Dim spmMgr As SharedPropertyGroupManager

    Set spmMgr = CreateObject("MTxSpm.SharedPropertyGroupManager.1")

    Dim spmGroup As SharedPropertyGroup

    Dim bResult As Boolean

    Set spmGroup = _

        spmMgr.CreatePropertyGroup("Receipt", _

        LockMethod, Process, bResult)

    Dim spmPropNextReceipt As SharedProperty

    Set spmPropNextReceipt = _

        spmGroup.CreateProperty("Next", bResult)

    ' Set the initial value of the Shared Property to

    ' 0 if the Shared Property didn’t already exist.

    ' This is not entirely necessary but demonstrates

    ' how to initialize a value.

    If bResult = False Then

        spmPropNextReceipt.Value = 0

    End If

    Dim spmPropMaxNum As SharedProperty

    Set spmPropMaxNum = spmGroup.CreateProperty("MaxNum", bResult)

    Dim objReceiptUpdate As Bank.UpdateReceipt

    If spmPropNextReceipt.Value >= spmPropMaxNum.Value Then

        Set objReceiptUpdate = GetObjectContext.CreateInstance("Bank.UpdateReceipt")

        spmPropNextReceipt.Value = objReceiptUpdate.Update

        spmPropMaxNum.Value = spmPropNextReceipt.Value + 100

    End If

    ' Get the next receipt number and update property

    spmPropNextReceipt.Value = spmPropNextReceipt.Value + 1

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    GetNextReceipt = spmPropNextReceipt.Value

    Exit Function

ErrorHandler:

    GetObjectContext.SetAbort          ' we are unhappy

    ' indicate that an error occured

    GetNextReceipt = -1

    Err.Raise Err.Number, "Bank.GetReceipt.GetNextReceipt", Err.Description

End Function


Perform Method, Step8 (Visual Basic)

Public Function Perform(ByVal lngPrimeAccount As Long,_

    ByVal lngSecondAccount As Long, ByVal lngAmount _

    As Long, ByVal lngTranType As Long) As String

    Dim strResult As String

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' check for security

    If (lngAmount > 500 Or lngAmount < -500) Then

        If Not GetObjectContext.IsCallerInRole("Managers") Then

            Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Need 'Managers' role for amounts over $500"

        End If

    End If

    ' create the account object using our context

    Dim objAccount As Bank.Account

    Set objAccount = _

        GetObjectContext.CreateInstance("Bank.Account")

    If objAccount Is Nothing Then

        Err.Raise ERROR_NUMBER, _

        Description:="Could not create account object"

    End If

    ' call the post function based on the

    ' transaction type

    Select Case lngTranType

        Case 1

            strResult = objAccount.Post(lngPrimeAccount, 0 - lngAmount)

            If strResult = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult

            End If

        Case 2

            strResult = objAccount.Post(lngPrimeAccount, lngAmount)

            If strResult = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult

            End If

        Case 3

            Dim strResult1 As String, strResult2 As String

            ' do the credit

            strResult1 = objAccount.Post(lngSecondAccount, lngAmount)

            If strResult1 = "" Then

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult1

            Else

                ' then do the debit

                strResult2 = objAccount.Post(lngPrimeAccount, 0 - lngAmount)

                If strResult2 = "" Then

                ' debit failed

                Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                    Description:=strResult2

                Else

                    strResult = strResult1 + "  " + strResult2

                End If

            End If

        Case Else

            Err.Raise ERROR_NUMBER, _

                Description:="Invalid Transaction Type"

    End Select

    ' Get Receipt Number for the transaction

    Dim objReceiptNo As Bank.GetReceipt

    Dim lngReceiptNo As Long

    Set objReceiptNo = GetObjectContext.CreateInstance("Bank.GetReceipt")

    lngReceiptNo = objReceiptNo.GetNextReceipt

    If lngReceiptNo > 0 Then

        strResult = strResult & "; Receipt No: " _

            & Str$(lngReceiptNo)

    End If

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    Perform = strResult

    Exit Function

ErrorHandler:

    GetObjectContext.SetAbort          ' we are unhappy

    Perform = ""       ' indicate that an error occured

    Err.Raise Err.Number, "Bank.MoveMoney.Perform", _

        Err.Description

End Function


Post Method, Step8 (Visual Basic)

Public Function Post(ByVal lngAccountNo As Long, _

    ByVal lngAmount As Long) As String

    Dim strResult As String

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' check for security

    If (lngAmount > 500 Or lngAmount < -500) Then

        If Not GetObjectContext.IsCallerInRole("Managers") Then

            Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Need 'Managers' role for amounts over $500"

        End If

    End If

    ' obtain the ADO environment and connection

    Dim adoConn As New ADODB.Connection

    Dim varRows As Variant

    adoConn.Open strConnect

    On Error GoTo ErrorCreateTable

    ' update the balance

    Dim strSQL As String

    strSQL = "UPDATE Account SET Balance = Balance + "_

        + Str$(lngAmount) + " WHERE AccountNo = "

        + Str$(lngAccountNo)

TryAgain:

    adoConn.Execute strSQL, varRows

    ' if anything else happens

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' get resulting balance which may have been

    ' further updated via triggers

    strSQL = "SELECT Balance FROM Account " _

        + "WHERE AccountNo = " + Str$(lngAccountNo)

    Dim adoRS As ADODB.Recordset

    Set adoRS = adoConn.Execute(strSQL)

    If adoRS.EOF Then

        Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Error. Account " _

            + Str$(lngAccountNo) + " not on file."

    End If

    Dim lngBalance As Long

    lngBalance = adoRS.Fields("Balance").Value

    ' check if account is overdrawn

    If (lngBalance) < 0 Then

        Err.Raise Number:=APP_ERROR, _

            Description:="Error. Account " _

            + Str$(lngAccountNo) _

            + " would be overdrawn by " _

            + Str$(lngBalance) + ". Balance is still "

            + Str$(lngBalance - lngAmount) + "."

    Else

        If lngAmount < 0 Then

            strResult = strResult _

                & "Debit from account "

                & lngAccountNo & ", "

        Else

            strResult = strResult _

                & "Credit to account "

                & lngAccountNo & ", "

        End If

        strResult = strResult + "balance is $"

            & Str$(lngBalance) & ". (VB)"

    End If

    ' cleanup

    Set adoRS = Nothing

    Set adoConn = Nothing

    ' we are finished and happy

    GetObjectContext.SetComplete

    Post = strResult

Exit Function

ErrorCreateTable:

    On Error GoTo ErrorHandler

    ' create the account table

    Dim objCreateTable As CreateTable

    Set objCreateTable = _

    GetObjectContext.CreateInstance("Bank.CreateTable")

    objCreateTable.CreateAccount

    GoTo TryAgain

ErrorHandler:

    ' cleanup

    If Not adoRS Is Nothing Then

        Set adoRS = Nothing

    End If

    If Not adoConn Is Nothing Then

        Set adoConn = Nothing

    End If

    GetObjectContext.SetAbort          ' we are unhappy

    Post = ""         ' indicate that an error occurred

    Err.Raise Err.Number, "Bank.Accout.Post", _

        Err.Description

End Function


Vytvoření nového objektu

Přidá položky do okna aplikace Microsoft Transaction Server Explorer. Dopad příkazu Nový je určen složkou, která je aktuálně zobrazena v pravém podokně. Pokud je například otevřena složka Počítače, přidáte klepnutím na příkaz Nový nový počítač.

Tlačítko na panelu nástrojů:

Informace o způsobu přidání počítače do složky Počítače naleznete v části Konfigurace serveru MTS určeného k nasazování aplikací.

Informace o způsobu vytvoření nového balíčku naleznete v tématu Vytvoření nového balíčku.

Informace o způsobu vytvoření nové role naleznete v tématu Přidání nové role.


Velké ikony

Zobrazí položky v pravém podokně zobrazení hierarchie ve větším formátu.

Tlačítko na panelu nástrojů:


Malé ikony

Zobrazí položky v pravém podokně zobrazení hierarchie v menším formátu.

Tlačítko na panelu nástrojů:


Zobrazení Seznam

Zobrazí položky v pravém podokně zobrazení hierarchie jako seznam.

Tlačítko na panelu nástrojů:


Zobrazení Vlastnosti

Zobrazí nastavení vlastností pro jednotlivé položky v aktuálně vybrané složce. Vlastnosti jsou zobrazeny ve sloupci v pravém podokně aplikace Microsoft Transaction Server Explorer.

Tlačítko na panelu nástrojů:

Typ vybraného objektu určuje, které vlastnosti jsou zobrazeny. V následující tabulce je uveden souhrn vlastností, které se zobrazí u jednotlivých složek.

Složka	Vlastnosti
Počítače	Název - Název, který je přiřazen počítači a je rozpoznán doménou systému Windows NT. Počítač, na kterém je spuštěn transakční server, je však označen jako Tento počítač.
	Časový limit
Nainstalované balíčky	Název - Název přiřazený balíčku.
	Zabezpečení - Označuje, zda bylo pro balíček povoleno zabezpečení.
	Ověřování - Zaškrtávací políčka pro úroveň ověřování.
	Ukončení - Doba, po jejímž uplynutí je pro nečinnost balíček vypnut.
	Vždy spouštět - Označuje balíček, který nemá být vypnut v případě činnosti.
	Účet - Účet systému Windows NT nastavený na identitu balíčku.
	ID balíčku - Identifikátor UUID (Universally Unique Identifier) přiřazený balíčku.
Komponenty	ProgID - Název přiřazený komponentě.
	Transakce - Označuje, zda komponenta podporuje transakce.
	DLL
	CLSID
	Použití MTS - Označuje, zda je komponenta spuštěna v prostředí transakčního serveru.
	V procesu - Označuje, že komponenta je spuštěna v jiném serverovém procesu.
	Místní - Označuje, že je komponenta spuštěna v serverovém procesu na místním počítači.
	Vzdálený - Označuje, že je komponenta spuštěna v serverovém procesu na vzdáleném počítači.
	Server - Název vzdáleného počítače, na kterém je komponenta spuštěna.
	Podproces - Model podprocesu komponenty.
	Zabezpečení - Označuje, zda bylo povoleno zabezpečení pro komponentu.
Role	Název - Název přiřazený roli.
	ID role - Jednoznačný identifikátor přiřazený roli.
Rozhraní	Název - Název přiřazený rozhraní.
	ID rozhraní - Jednoznačný identifikátor přiřazený rozhraní.
	DLL objektu proxy
	Soubor knihovny typů - Název souboru, který obsahuje knihovnu typů.
Metody	Název - Název přiřazený metodě.
Členství v rolích	Název - Název přiřazený roli, která byla přidána ke komponentě nebo rozhraní.
	ID role - Jednoznačný identifikátor přiřazený roli.


Zobrazení Stav

Zobrazí aktuální stav komponenty nebo počítače.

Tlačítko na panelu nástrojů:

Stav počítače

•	Název - Název přiřazený počítači.

•	DTC - Označuje, zda byl spuštěn koordinátor MS DTC.

Stav komponent

•	ProgID - Název přiřazený komponentě.

•	Objekty - Celkový počet objektů, které byly přiděleny v rámci serverového procesu.

•	Aktivované - Celkový počet objektů používaných klienty.

•	Volající - Celkový počet objektů, které aktuálně provádějí volání klienta.


Příkaz Obnovit (Nabídka zobrazení)

Ručně aktualizuje informace zobrazené v pravém podokně aplikace Microsoft Transaction Server Explorer.

Tlačítko na panelu nástrojů:


 Glosář

ACID

ActiveX

agregace

aktivace just-in-time

aktivita

atomicita

automatická transakce

balíček

bezpečný odkaz

bezstavový objekt

booleovský

cluster

COM (Component Object Model)

časový limit transakce

deklarativní zabezpečení

distribuovaný model COM (DCOM)

doména

dvoufázový potvrzovací protokol

failfast

globální účet

hlavní podproces

ID třídy (CLSID)

identifikátor zabezpečení (SID)

identita

instance

interaktivně přihlášený uživatel

izolace chyb

izolace procesů

izolace

katalog

klient/server

klient

knihovna DLL

knihovna typů

knihovní balíček

kódování parametrů metod

komponenta serveru Microsoft Transaction Server

komponenta

konstruktor

kontext transakce

kontext

kontextové vlastnosti objektu

konzistence

metoda

Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC)

Microsoft Transaction Server Explorer

mimoprocesová komponenta

místní účet

modul snap-in

nástroj pro vytváření spustitelných souborů aplikací

název zdroje dat (DSN)

nejistá transakce

Null

obchodní pravidlo

objekt serveru Microsoft Transaction Server

objekt

odolnost proti chybám

Open Database Connectivity (ODBC)

ověřování

podproces prostoru

podproces

programové zabezpečení

programový identifikátor (progID)

proměnná objektu

protokol XA

proxy

předem připravený balíček

přímý tvůrce

přímý volající

původní tvůrce

původní volající

replikace

role

rozhraní

řadič prostředků ODBC

řadič prostředků

řetězcový výraz

sdílená vlastnost

sdružování

semafor

serverový balíček

serverový proces

skupina

souběžnost

soubor balíčku

správce prostředků

správce řadiče prostředků

správce transakcí

správce

stavový objekt

stub

transakce OLE

transakce

trasovací zpráva

trvalost

třída

tvůrce

uživatelské jméno

vnitroprocesová komponenta

volající

volání vzdálené procedury (RPC)

výjimka

vyrovnání zatížení

vzdálená komponenta

zablokování

základní klient

základní proces

zdroj tříd

ACID

Akronym základních vlastností transakce: atomicita (atomicity), konzistence (consistency), izolace (isolation) a trvalost (durability).

ActiveX

Sada technologií umožňujících vzájemnou interakci softwarových komponent v prostředí sítě, bez ohledu na jazyk, ve kterém byly vytvořeny. Základem technologie ActiveX je model Component Object Model (COM).

agregace

Postup sestavování při implementaci objektů komponent, kdy nový objekt je možné sestavit pomocí jednoho nebo více existujících objektů, které podporují některá nebo všechna požadovaná rozhraní nového objektu.

aktivace just-in-time

Schopnost objektu serveru Microsoft Transaction Server být aktivován pouze v případě potřeby pro provádění požadavků od klienta. Objekty mohou být deaktivovány i v případě, kdy klienti obsahují odkazy na tyto objekty. To umožňuje efektivnější využití prostředků serveru, které by jinak byly nevyužity.

aktivita

Sada objektů serveru Microsoft Transaction Server, která má jediný distribuovaný logický podproces provádění. Každý objekt serveru Microsoft Transaction Server náleží k jedné aktivitě.

apartment, typ podprocesu

Podproces sloužící k provádění volání objektů komponent nakonfigurovaných pro typ podprocesu apartment. Každý objekt existuje v podprocesu typu apartment po dobu života objektu. Všechna volání daného objektu jsou prováděna v tomto podprocesu typu apartment. Tento model podprocesu slouží například k implementaci komponent, které udržují stav objektu v místní databázi podprocesu (TLS). Objekty komponenty lze distribuovat pomocí jednoho nebo více podprocesů typu apartment. Viz hlavní podproces.

atomicita

Vlastnost transakce, která označuje, že jsou provedeny buď všechny akce dané transakce, nebo žádná.

automatická transakce

Transakce vytvořená prostředím run-time serveru Microsoft Transaction Server pro objekt na základě transakčního atributu komponenty.

balíček

Sada komponent vykonávajících související funkce aplikace. Všechny komponenty v balíčku jsou spouštěny současně ve stejném procesu serveru Microsoft Transaction Server. Balíček je hranice důvěry, která definuje ověření bezpečnostních pověření, a jednotka nasazení sady komponent. Balíčky lze vytvářet pomocí aplikace Transaction Server Explorer. Existují dva typy balíčků: knihovní balíček a serverový balíček.

bezpečný odkaz

Odkaz na aktuální objekt, který lze bezpečně předat mimo kontext aktuálního objektu.

bezstavový objekt

Objekt bez soukromého stavu získaného provedením jednoho nebo více volání klientů.

booleovský

Hodnota true/false nebo ano/ne.

cluster

Dva nebo více nezávislých počítačových systémů, které jsou adresovány a spravovány jako jediný systém pomocí serveru Microsoft Cluster Server.

COM (Component Object Model)

Otevřená architektura pro vývoj aplikací typu klient/server pro více platform, založená na technologii pro práci s objekty. Klienti mají k objektu přístup prostřednictvím rozhraní implementovaných u tohoto objektu. Model COM je nezávislý na jazyce, aplikace COM mohou být tedy vytvářeny ve všech jazycích, které podporují komponenty ActiveX.

časový limit transakcí

Nejdelší možná doba, po kterou může transakce zůstat aktivní, než je automaticky zrušena správcem transakcí.

deklarativní zabezpečení

Zabezpečení nakonfigurované pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer. Definováním rolí můžete řídit přístup k balíčkům, komponentám a rozhraním. Role určují, kteří uživatelé mají povolení volat rozhraní v komponentě. Viz programové zabezpečení.

distribuovaný model COM (DCOM)

DCOM je protokol objektu, který umožňuje komponentám ActiveX navzájem přímo komunikovat v síti. Model DCOM je nezávislý na jazyce, aplikace DCOM mohou být tedy vytvářeny ve všech jazycích, které podporují komponenty ActiveX.

doména

V systému Windows NT se jedná o soubor počítačů, definovaný správcem sítě se systémem Windows NT Server, které sdílejí společnou databázi adresářů. Doména poskytuje přístup k centralizovaným uživatelským účtům a skupinám účtů, které jsou udržovány správcem domény. Každá doména má jedinečný název.

dvoufázový potvrzovací protokol

Protokol zajišťující, že transakce, které se vztahují k více než jednomu serveru, jsou dokončeny na všech serverech nebo na žádném. Dvoufázové potvrzení je koordinováno správcem transakcí a podporují je správci prostředků.

failfast

Zásada serveru Microsoft Transaction Server, která usnadňuje kontrolu chyb. Když se server setká s neočekávanou vnitřní chybnou podmínkou, okamžitě ukončí daný proces a zaprotokoluje podrobnosti o selhání do protokolu událostí systému Windows NT.

globální účet

Běžný uživatelský účet v domovské doméně uživatele. Většina účtů je při výchozím nastavení globálními účty . Pokud je dostupných několik domén, měl by mít každý uživatel v síti pouze jeden globální účet pouze v jedné doméně.

hlavní podproces

Podproces sloužící ke spouštění všech objektů komponent určených pro jediný podproces. Viz apartment, typ podprocesu.

ID třídy (CLSID)

Identifikátor UUID (Universally Unique Identifier) označující komponentu COM. Každá komponenta COM má v registru systému Windows svůj identifikátor CLSID, takže ji mohou načítat i jiné aplikace.

identifikátor zabezpečení (SID)

Jedinečný název, který identifikuje přihlášeného uživatele v rámci systému zabezpečení. Identifikátor SID může identifikovat jednoho uživatele nebo skupinu uživatelů.

identita

Vlastnost balíčku upřesňující uživatelské účty, které mají povolený přístup k balíčku. Může se jednat o určitý uživatelský účet nebo o skupinu uživatelů v doméně systému Windows NT.

instance

Objekt určité třídy komponent. Každá instance má vlastní datové prvky nebo proměnné členů. Instance komponenty znamená totéž, co objekt.

interaktivně přihlášený uživatel

Uživatel, který je aktuálně připojen k počítači se serverem Windows Transaction Server.

izolace chyb

Udržení působení chyby v rámci komponenty s cílem zabránit šíření této chyby do dalších komponent v systému.

izolace

Vlastnost, při které dvě paralelně spuštěné transakce vzbuzují dojem, že nejsou souběžné. Systém se chová, jako by v něm nebylo spuštěno více transakcí současně.

izolace procesu

Spouštění serverového procesu v odděleném paměťovém prostoru s cílem izolovat tento proces od ostatních serverových procesů. Izolace procesu chrání serverový proces před kritickými chybami jiných aplikací. Zabraňuje také ukončení jiného procesu kritickou chybou izolovaného procesu. Balíček serveru MTS, který podporuje izolaci procesu, se nazývá serverový balíček.

katalog

Databáze serveru MTS, která udržuje informace o konfiguraci komponent, balíčků a rolí. Katalog můžete spravovat pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer.

klient

Aplikace nebo proces, který vyžaduje službu od učitého procesu nebo komponenty.

klient/server

Model distribuované aplikace, ve kterém klientská aplikace požaduje služby od serverové aplikace. Jeden server může mít současně více klientů a jeden klient může požadovat data od více serverů. Aplikace může být současně klientem i serverem.

knihovna DLL

Soubor, který obsahuje jednu nebo více funkcí kompilovaných, propojených a uložených odděleně od procesů, které je používají. Operační systém mapuje knihovny DLL do prostoru adresy volajícího procesu, když proces začíná nebo zatímco je spuštěn.

knihovna typů

Soubor standardních popisů typů dat, modulů a rozhraní, který podporuje úplné využití objektů s technologií ActiveX.

knihovní balíček

Balíček spuštěný v rámci procesu klienta, který ho vytvořil. Knihovní balíčky nepodporují sledování komponent, ověřování rolí ani izolaci procesů. Server MTS podporuje dva typy balíčků: knihovní balíčky a serverové balíčky.

kódování parametrů metod (marshaling)

Proces vytváření balíčků z parametrů metod rozhraní a jejich odesílání za hranice podprocesu nebo procesu.

komponenta

Diskrétní jednotka kódu postavená na technologiích ActiveX, která poskytuje určitou sadu služeb prostřednictvím specifických rozhraní. Komponenty poskytují objekty, které klienti během spuštění vyžadují.

komponenta serveru Microsoft Transaction Server

Komponenta modelu COM, která je spouštěna v prostředí run-time serveru Microsoft Transaction Server. Komponenta transakčního serveru musí být knihovna DLL, musí implementovat zdroj tříd pro vytváření objektů a popisovat všechna rozhraní komponenty v knihovně typů pro standardní kódování parametrů metod.

konstruktor

Speciální inicializační funkce jazyků C++ a Java, která je automaticky volána, kdykoli je deklarována instance třídy. Tato funkce zabraňuje chybám, ke kterým dochází při používání neinicializovaných objektů. Konstruktor má stejný název jako třída a nemůže vrátit hodnotu.

kontext transakce

Objekt sloužící k povolení dynamického začleňování jednoho nebo více objektů do jedné transakce klientem.

kontext

Stav, který je implicitně přidružen s daným objektem serveru Microsoft Transaction Server. Kontext obsahuje informace o prostředí, ve kterém je objekt spouštěn (například totožnost tvůrce objektu a transakce, které souvisejí s funkcí objektu). Kontext objektu je obdobou kontextu procesu, který je udržován operačním systémem u spouštěného programu. Prostředí run-time serveru Microsoft Transaction Server spravuje kontext pro každý objekt.

konzistence

Stav, kdy se trvalá data shodují se stavem předpokládaným obchodními pravidly, na jejichž základě byla tato data upravena.

metoda

Procedura nebo funkce prováděná u objektu.

Microsoft Distributed Transaction Coordinator (MS DTC)

Správce transakcí, který koordinuje transakce využívající více správců transakcí. Práci lze potvrzovat po jednotlivých transakcích i v případě, že je využito více správců prostředků, a to i na oddělených počítačích.

Microsoft Transaction Server Explorer

Aplikace pro konfigurování a správu komponent serveru Microsoft Transaction Server v rámci distribuované počítačové sítě.

mimoprocesová komponenta

Komponenta spuštěná ve vlastním prostoru procesu odděleně od klienta. Microsoft Transaction Server umožňuje, aby komponenty, které byly implementovány jako knihovny DLL, byly používány mimo proces klienta tím, že komponenty načítá do náhradního serverového procesu.

místní účet

Účet poskytnutý v místní doméně uživateli, jehož běžný účet není v důvěryhodné doméně. Místní účty nelze používat k interaktivnímu přihlášování. Místní účty vytvořené v jedné doméně nelze používat v důvěryhodných doménách.

modul snap-in

Program pro správu umístěný v konzole Microsoft Management Console (MMC). Modulem snap-in je například aplikace MTS Explorer v systému Windows NT.

nástroj pro vytváření spustitelných souborů aplikací

Funkce aplikace MTS Explorer, která umožňuje vytvářet spustitelné soubory aplikace exportováním balíčku.

název zdroje dat (DSN)

Název, pomocí kterého aplikace požaduje připojení ke zdroji dat ODBC.

nejistá transakce

Transakce, která byla připravena, ale nedostala rozhodnutí o potvrzení nebo zrušení, protože není dostupný server, který ji koordinuje.

Null

Hodnota, která označuje chybějící nebo neznámá data.

obchodní pravidlo

Kombinace úprav ověřování, ověřování přihlášení, vyhledávání v databázi, zásad a algoritmů, které jsou specifické pro chod společnosti. Používá se také termín obchodní logika.

objekt serveru Microsoft Transaction Server

Objekt COM, který je spouštěn v prostředí run-time serveru MTS a řídí se modelem programování a nasazování transakčního serveru.

objekt

Instance run-time komponenty modelu COM. Objekt je vytvořen zdrojem tříd komponenty. Objekt znamená totéž, co instance.

odolnost proti chybám

Schopnost systému překonat následky chyby, selhání nebo změny podmínek prostředí (například při výpadku proudu). Skutečná odolnost proti chybám poskytuje plně automatické obnovení předchozího stavu bez narušení uživatelských úloh nebo souborů a nevyžaduje ruční obnovení předchozího stavu, jako je obnova ztracených dat pomocí záložních souborů.

Open Database Connectivity (ODBC)

Standardní rozhraní programovacích jazyků používané k připojení k různým zdrojům dat.

ověřování

Proces určování totožnosti uživatele, který se pokouší získat přístup k systému. K ověřování uživatelů se běžně používají například hesla.

podproces

Základní entita, které operační systém alokuje čas procesoru. Podproces může provést kteroukoli část kódu aplikace, včetně části aktuálně prováděné jiným podprocesem. Všechny podprocesy jednoho procesu sdílejí stejný virtuální adresový prostor, globální proměnné a prostředky operačního systému pro daný proces.

programové zabezpečení

Procedurální logika poskytovaná komponentou k určení toho, zda je klient oprávněn k provedení požadované operace. Viz deklarativní zabezpečení.

programový identifikátor (progID)

Název, který identifikuje komponentu modelu COM. Programový identifikátor může mít například podobu Bank.MoveMoney.

proměnná objektu

Proměnná, která obsahuje odkaz na objekt.

protokol XA

Dvoufázový potvrzovací protokol definovaný skupinou X/Open DTP. Protokol XA je podporován mnoha databázemi operačního systému Unix, včetně databází Informix, Oracle, a DB2.

proxy

Objekt specifický pro rozhraní, který poskytuje kódování parametrů a komunikaci, která je u klienta požadována při volání objektu aplikace spuštěného v jiném prostředí, například v jiném podprocesu nebo procesu. Objekt proxy je umístěn u klienta a komunikuje s odpovídajícím objektem stub umístěným u objektu aplikace, který volá.

předem připravený balíček

Soubor balíčku, který obsahuje informace o komponentách a rolích daného balíčku. Soubor balíčku je vytvářen pomocí funkce exportu balíčku aplikace Transaction Server Explorer. Při vytváření předem připraveného balíčku jsou přidružené soubory komponent (knihovny DLL, knihovny typů a knihovny DLL objektů proxy a stub, pokud jsou implementovány) kopírovány do stejného adresáře, ve kterém byl soubor balíčku vytvořen.

přímý tvůrce

Totožnost procesu (základního klienta nebo serverového procesu), který přímo vytvořil aktuální objekt.

přímý volající

Totožnost procesu (základního klienta nebo serverového procesu), který volá aktuální proces serveru.

původní tvůrce

Totožnost základního klienta, který vytvořil aktuální objekt. Původní volající a původní tvůrce představují různé klienty pouze v případě, že původní tvůrce předal objekt jinému základnímu klientu. Viz původní volající.

původní volající

Totožnost základního klienta, který inicializoval danou aktivitu.

transakce OLE

Transakce OLE představují objektově orientovaný dvoufázový potvrzovací protokol, který je založen na modelu Component Object Model (COM). Tento protokol používají správci prostředků k účasti v distribuovaných transakcích koordinovaných koordinátorem Microsoft Distributed Transaction Coordinator (DTC).

replikace

Operace, při které je zkopírován katalog z jednoho počítače do druhého. Replikace slouží k synchronizaci serverů MTS zařazených do clusteru.

role

Symbolický název, který definuje třídu uživatelů pro sadu komponent. Každá role určuje, kteří uživatelé mají povolení volat rozhraní v komponentě.

rozhraní

Skupina logicky souvisejících operací nebo metod poskytující přístup k objektu komponenty.

řadič prostředků

Služba, která umožňuje synchronizaci a správu netrvalých prostředků v rámci procesu, a tím jejich jednoduché a účinné sdílení objekty MTS. Řadič prostředků ODBC spravuje například sdružená databázová připojení.

řadič prostředků ODBC

Řadič prostředků, který spravuje sdružená databázová připojení komponent serveru Microsoft Transaction Server, která používají standardní programovací rozhraní ODBC.

řetězcový výraz

Jakýkoli výraz jehož výslednou hodnotou je řada po sobě jdoucích znaků.

sdílená vlastnost

Proměnná dostupná všem objektům v určitém serverovém procesu pomocí správce sdílených vlastností. Typ hodnoty vlastnosti může být jakýkoli, pokud jej lze reprezentovat typem variant.

sdružování

Optimalizace výkonu založená na využívání seskupení předem vyhrazených prostředků, například objektů a databázových připojení. Výsledkem sdružování je efektivnější využívání prostředků.

semafor

Blokovací mechanizmus používaný ve správcích prostředků a v řadičích prostředků. Semafory nemají symbolické názvy, mají pouze sdílený nebo výhradní přístupový režim, dále nemají funkci rozpoznávání zablokování a automatické uvolnění nebo potvrzení.

serverový balíček

Balíček, který je spuštěn izolovaně v místním počítači v rámci svého vlastního procesu. Serverové balíčky podporují zabezpečení na základě rolí, sdílení prostředků, izolaci procesů a správu procesů (například sledování balíčků). Server MTS podporuje dva typy balíčků: knihovní a serverové balíčky.

serverový proces

Proces, který hostí komponenty serveru Microsoft Transaction Server.

skupina

Název, který identifikuje sadu jednoho nebo více uživatelských účtů systému Windows NT.

souběžnost

Výskyt souběžně prováděných procesů nebo transakcí pomocí prokládání několika jednotek zpracování.

soubor balíčku

Soubor obsahující informace o komponentách a rolích balíčku. Soubor balíčku je vytvářen pomocí funkce exportu balíčku aplikace Transaction Server Explorer. Při vytváření předem připraveného balíčku jsou přidružené soubory komponent (knihovny DLL, knihovny typů a knihovny DLL objektů proxy a stub, pokud jsou implementovány) kopírovány do stejného adresáře, ve kterém byl soubor balíčku vytvořen.

správce

Uživatel, který pomocí aplikace Microsoft Transaction Server Explorer instaluje, konfiguruje a spravuje komponenty a balíčky serveru Microsoft Transaction Server.

správce prostředků

Systémová služba pro správu trvalých dat. Serverové aplikace používají správce prostředků k udržení trvalého stavu aplikace, jako je záznam skladových zásob, nevyřízené objednávky a pohledávky. Správci prostředků spolupracují se správcem transakcí a tím aplikaci zaručují atomicitu a izolaci (pomocí dvoufázového potvrzovacího protokolu). Příkladem správce prostředků je Microsoft SQL Server.

správce řadiče prostředků

Knihovna DLL, která koordinuje práci v rámci seskupení řadičů prostředků.

správce transakcí

Systémová služba odpovědná za koordinaci výsledku transakcí tak, aby byla dosažena atomicita. Správce transakcí zajišťuje, že správci prostředků dosáhnou konzistentního rozhodnutí o tom, zda by transakce měla být potvrzena, či zda selhala.

stavový objekt

Objekt se soukromým stavem získaným provedením jednoho nebo více volání klientů.

stub

Objekt specifický pro určité rozhraní, který poskytuje kódování parametrů metod (marshaling) a komunikaci požadovanou pro objekt aplikace, aby mohl přijmout volání od klienta s jiným prostředím zpracování, například v jiném podprocesu nebo procesu. Objekt stub je umístěn v objektu aplikace a komunikuje s odpovídajícím objektem proxy umístěným u klienta, který jej volá.

transakce

Pracovní jednotka prováděná jako atomická operace. To znamená, že operace je jako celek buď úspěšná, anebo neúspěšná.

trasovací zpráva

Zpráva, která zahrnuje aktuální stav různých aktivit serveru Microsoft Transaction Server, například spuštění a vypnutí.

trvalost

Stav, který odolává selhání.

třída

Typ, který definuje rozhraní určitého typu objektu. Třída definuje vlastnosti objektu a metody používané k řízení chování objektu.

tvůrce

Klient, který vytvoří objekt poskytovaný komponentou (pomocí metody CreateObject, CoCreateInstance nebo CreateInstance). Při vytváření objektu klientem je objekt opatřen odkazem, pomocí kterého lze volat metody tohoto objektu. Viz volající.

uživatelské jméno

Jméno, které identifikuje uživatelský účet systému Windows NT.

vlastnosti kontextového objektu

Vlastnosti, které lze získat z kontextového objektu, například z vnitřních objektů serveru Internet Information Server.

Komponenta serveru MTS může být načtena do procesu náhradního serveru, buď v klientském počítači nebo v procesu klientské aplikace.

vnitroprocesová komponenta

Komponenta spuštěná v procesu klienta. Obvykle se jedná o knihovnu DLL.

volající

Klient, který volá metodu objektu. Volající nemusí vždy být tvůrcem objektu. Klient A může například vytvořit objekt X a předat tento odkaz klientu B. Klient B potom může tento odkaz použít k volání metody objektu X. V tomto případě je tvůrcem klient A a volajícím je klient B. Viz tvůrce.

volání vzdálené procedury (RPC)

Standard umožňující jednomu procesu volat funkce spouštěné v jiném procesu. Druhý proces může být na stejném počítači nebo na jiném počítači v síti.

výjimka

Neobvyklý stav nebo chyba, která se vyskytne při provádění programu, a která vyžaduje provádění softwaru mimo běžný rozsah řízení.

vyrovnání zatížení

Rozložení zatížení mezi několik serverů vykonávajících úkoly v síti s cílem zvýšit celkový výkon sítě.

vzdálená komponenta

Komponenta používaná klientem v jiném počítači.

zablokování

Situace, při které jsou trvale zablokovány dva či více podprocesů a každý podproces čeká na prostředek, který je výlučně držen jedním z dalších blokovaných podprocesů. Jestliže například podproces A uzamkne záznam 1 a čeká, až bude moci uzamknout záznam 2, zatímco podproces B již záznam 2 uzamknul a čeká, až bude moci uzamknout záznam 1, jsou oba podprocesy zablokovány.

základní klient

Klient, který je spuštěn mimo prostředí run-time serveru Microsoft Transaction Server, ale vytváří instance objektů serveru Microsoft Transaction Server.

základní proces

Proces aplikace, ve kterém je spuštěn základní klient. Základní klient je spouštěn mimo prostředí run-time serveru Microsoft Transaction Server, ale vytváří instance objektů serveru Microsoft Transaction Server.

zdroj tříd

Objekt, který implementuje rozhraní IClassFactory umožňující vytvářet objekty určité třídy.