Historie do roku 1970
     
     Po roce 1945 se v nabídce objevilo ještì nìkolik automobilù konstrukènì vycházejících ze tøicátých let. PV 60 a PV 61 byly luxusními limuzínami postavenými podle amerických pøedloh. Upravené modely taxi dostaly kromì zcela pøepracované pøídì, která se nesla v duchu budoucí modelové øady PV 444, nové oznaèení PV 821, 822, 831 a PV 832. 
     Rok 1958 znamenal kompletní modernizaci prodejnì veleúspìšného modelu PV 444. Oznaèení se zmìnilo na PV 544, nová byla i maska chladièe a interiér automobilu. Pøední a zadní okno stejnì tak jako zadní sdružené svítilny se zøetelnì zvìtšily, PV 544 byl nabízen ve ètyøech verzích s rùznými motory a stupni výbav. Od roku 1959 zavedlo Volvo jako první výrobce do všech svých automobilù tøíbodové bezpeènostní pásy, které se staly nepostradatelnou bezpeènostní výbavou.
     PV 444 bylo prvním velkosériovým Volvem. Do roku 1965 se (vèetnì PV 544) vyrobilo dohromady pøesnì 440.000 kusù. Bìhem 21 let výroby se automobil postupnì modernizoval, takže poslední typ PV 544 z roku 1965 nemìl mnoho spoleèných dílù s pùvodním PV 444 roèníku 1944. Od sedanù PV 444/544 byly odvozeny i dodávkové varianty a modely kombi, které mìly oznaèení PV 445/P 210.
     V letech 1956 - 1957 vyrobila automobilka Volvo 67 malých roadsterù s plastovou karosérií, které dosahovaly nejvìtší rychlosti 175 km/h. Model P 1900 byl až do letošního roku posledním Volvem s otevøenou karosérií.
     Nové ètyødveøové automobily Volvo dostaly v roce 1956 oznaèení Amazon/120 (v Evropì P 121). S pøíchodem nového šéfa Gunnara Engellaua se odstartovala nová éra historie automobilky. Modely P 121 s ètyøválcovým motorem o objemu 1583 cm3/44 kW mìly karosérii s nízkou stavbou a nápaditým designem, kde hlavní pozornost byla soustøedìna na bezpeènost. Novinkou byl pohodlný, ètveøicí dveøí pøístupný interiér, èalounìná palubní deska, anatomická sedadla nebo již zmínìné tøíbodové bezpeènostní pásy. Nejvýkonnìjší dvoudveøová varianta P 130 (1969 - 1970) mìla pod kapotou dvoulitrový ètyøválec s výkonem 87 kW. Od roku 1962 bylo v nabídce i kombi s oznaèením P 220.
     Velký rozruch vzbudilo na Ženevském autosalónu v roce 1960 sportovní kupé Volvo P 1800. Svým vzhledem zcela vyboèovalo ze zabìhlých tradic automobilky. Kulaté proporce byly mistrnì skloubeny do jednoho celku. Výroba prvních 6.000 z koneèných témìø 50.000 vyrobených exempláøù byla svìøena anglické firmì Jensen, od roku 1963 se veškerá produkce tìchto sportovních kupátek pøesunula do Švédska. Poslední modely v letech 1972 a 1973 mìly novou zadní patrii pøipomínající sportovní kombi.
     Volvo se stále více soustøedilo na aktivní a pasivní bezpeènost svých automobilù. Proto, když v roce 1966 pøedstavilo nový model 144, bylo ihned zøejmé, že se jedná o jeden z nejbezpeènìjších automobilù vùbec. Ètveøice kotouèových brzd, dvouokruhový brzdový systém, bezpeènostní sloupek volantu, deformaèní zóny vpøedu a vzadu nebo bezpeènostní zámky - to jsou jen vybrané prvky bezpeènostní výbavy typu 144. Existovaly i dvoudveøové varianty 142 a verze kombi 145. Dva roky po modelu 144 se pøedstavila luxusní verze 164 se šestiválcovými motory s výkony od 106 do 129 kW a koženým èalounìním. Øada 100 vydržela ve výrobì až do roku 1975.